91 
lertid närmare efter, tinner man, att det här ej är frâga om 
en nätlik Struktur, utan om en alveolär byggnad. Det är 
en kromatisk massa, i hvilken finnas en mängd häligheter, 
som ofta äro rundade, dä den alveolära Strukturen är all- 
deles tydlig, men ofta ocksä mangkantiga, i hvilket fall det 
icke alltid är go dt att säga, om man har att göra med verk- 
liga alveoler, d. v. s. slutna häligheter, men sä mycket sy- 
nes dock säkert, att den kromatiska substansen pâ sädana 
ställen inte är bildad af trädar, utan af mycket tunna la- 
meller eller m. a. o. fragment af alveolväggar ; man skulle 
kunna säga, att cellkärnan har en spongiös byggnad. — Men 
â andra sidan finnes det ocksä där och hvar verkliga fila- 
menter, som äro mycket fina (anastomoser, se nedan); kärnans 
Struktur är alltsâ pâ samma gang alveolär och nätlik, fastän 
den vid första päseende ser ut att vara heit och hallet al- 
veolär. 
I denna kärnans byggnad är det omöjligt att urskilja 
tvä element: akromatiskt substrat och kromatiska körn. Heia 
nätverket färgas alltigenom pä samma sätt: allt är kroma- 
tiskt. Vidare äro de tjockare partierna inte pâ nägot sätt 
skilda frän de tunnare fragmenten af alveolväggarne och de 
fina anastomoserna, utan öfverga sa smâningom i dem. — 
Nätverkets konsistens är halfflytande, klibbig. 
Kärnan omgifves af en mycket tunn membran, som är 
heit och hallet akromatisk. Den är antingen jämnt rundad 
eller mer eller mindre bucklig. 
Hâligheterna i kärnan utfyllas af en ljusbrytande vätska, 
som blir ofärgad med de reagenser, som förff. användt 1 ). I 
denna kärnsaft finnes förutom nucleolus 2 ) ingenting annat 
än det kromatiska nätverket. det finns inga cytoplasmaninne- 
slutningar, alltsâ ingenting som motsvarar t. ex. Carnoy’s 
caryoplasma. 
För att fâ klarhet i hur denna alveolära Struktur upp- 
kommer ha förff. undersökt kärnans olika utvecklingsstadier 
och därvid börjat med telofasen. 
Det schema, som allmänt antagits beträffande detta ut- 
vecklingsstadium är ju följande. Sedan en kärnmembran bil- 
dats omkring kromosomerna, förena sig dessa tili ett samman- 
*) Förff. ha företrädesvis behandlat snitten med Heidenhain’s 
järnhämatoxylin med^eller utan föregaende användning af kongo- 
rödt. eller eosin. 
2 ) Förff. ha ej sysselsatt sig med nucleolus i ifrägavarande 
afhandling. 
