92 
hängande dotterspirem. Detta förlänges, i det att det blir 
allt tunnare och tunnare, och anastomoser bildas mellan de 
mânga trädslyngorna, sä att ett nätverk uppkommer. Kro- 
matinkornen, som blifvit osynliga under metakinesen. fram- 
träda anyo och fördela sig pä nätverket. ’ 
Förff. ha emellertid kommit tili heit annat résultat beträf- 
fande Trillium. Dâ kromosomerna, som ha formen af ett 
ofullständigt V, delat sig och hälfterna kommit tili de bäda 
polerna (som heit och hället sakna centrosfärer), äro de i 
allmänhet tätt tryckta tili hvarandra. Man kan emellertid 
ännu urskilja deras sidogränser, men man igenkänner deras 
individualitet i synnerhet pä deras ytterändar, som bilda mer 
eller mindre tydliga utskott pä heia massan. (Förff. kalla 
detta stadium ’’tassement polaire”.) 
Kärnsaft börjar nu uppträda. Den ökas hastigt och 
kommer därigenom att bestämma omfänget för kärnhäligheten, 
som nu bildas. Pä samraa gang börjar den sammanhällande 
kraft, som behärskar kromosomerna, att aftaga, sa att dessa 
skilja sig frän hvarandra och breda ut sig i kärnsaften. Sam- 
tidigt uppträda anastomoser. Dessa uppkomma efter allt 
att döma därigenom att kromosomerna pa grund af sin klib- 
biga konsistens ej heit skilja sig fran hvarandra, da de rycka 
ätskils, utan häfta fast vid hvarandra pâ fiera punkter, hvari- 
genom pa dessa ställen deras massa kommer att dragas ut 
tili trädar, som förena resp. kromosomer. (Jämför de ofvan 
nämnda filamenterna i kärnstommen.) 
Samtidigt med dessa s. a. s. yttre företeelser ha ocksa 
kromosomernas Struktur undergätt viktiga förändringar. I 
deras inre, i deras centrala axel, ha nämligen alveoler bör- 
jat uppträda. Till en början mer eller mindre otydliga och 
oregelbundna med grumligt innehäll, bli de efterhand allt 
större och större och visa sig slutligen som tydliga halig- 
heter, fyllda med en ljusbrytande vätska. 
Den unga kärnan har alltsä följande byggnad: en hâlig- 
het begränsad af cytoplasmat och fylld med en vätska, i hvil- 
ken befinna sig ett stört antal alveoliserade kromosomband ; 
dessa äro förenade sinsemellan förmedelst m. 1. m. talrika 
anastomoser, som ej äro annat än trädigt utdragen kromo- 
somsubstans. — Om vi nu tänka oss alveoliseringen af kro- 
mosombanden ytterligare fortsatt, sa att dessa vidgat sig och 
kommit närmare hvarandra, samt att man tili följd däraf ej 
längre kan urskilja deras sidogränser, sâ ha vi en kärna i 
s. k. hvilostadium. 
Bildningen af kärnstommen hos Trillium sker säledes 
