98 
bier Boissier sét et Eksemplar, som angives at være 
sendt fra Drejer til Boissier , og som stemte overens 
med A. goniotrichus med Hensyn til alle Karakterer 
undtagen de uvingede Fro. Her maa imidlertid paa 
en eller anden Maade foreligge en Mystifikation, thi 
A. goniotrichus findes ikke i Danmark eller i Sverige. 
Allerede Aaret efter (1900) tog da* ogsaa A. Chabert 
i en Afhandling i Mém. de l’Herb. Boissier, N. 8. 
(Les Rhinanthus des Alpes Maritimes, p. 9) Navnet til- 
bage, da han, foruden det fornævnte Eksemplar, nu 
havde sét et andet Drejer 1 sk Eksemplar, som tilhorte A. 
major , apterus , samt henviste til, at Reichenbach 1 s Bil- 
lede forestillede en tredje Form. Ogsaa J. v. Ster- 
neck (Monographie der Gattung Alectorolophus, Wien 
.1901, p. 73) samstemmer med Chabert og siger, at 
han foretrækker at benytte det yngre, men sikrere 
Navn apterus for den Form af A. major, som har 
uvingede Fro. 
Efter saaledes at have faaet klart, hvad Drejer 
mente med sin A. Reichenbachii , skal vi se lidt mere 
paa denne Plante, der nu altsaa snarere bor have 
Fries 1 s Navn: apterus. 
E. Fries var den forste, som i Skandinavien 
skelnede mellem Al. major og Al. minor , tidligere var 
begge Arter altid opforte under Linné 1 s Fællesnavn 
Rhinanthus crista galli. I sin ’’Flora Hallandica”, Pars 
I, 1817 — 18 (Sect. V, 1818) opforer han p. 104: 
Rhinanthus crista galli. L. a , Rh. major Ehrh. 
/?, nemorosus , calycibus foliisque scabris. 
y, Rh. villosus Pers. Syn. 2. p. 161. R. Alec- 
torolophus Germ. R. hirsutus Gml. 
Habitat in arvis, nemorosis subhumidis etc. fre- 
quens. 
Rh. minor Ehrh. Pers. Syn. 
Habitat in pratis & pascuis passim. Habitus e 
priori omnino diversus & e seminibus, loco inverso, 
educatus saltim constans.” 
