107 
Forskel i Henseende til Voxeplads som hos vore to 
Former; desværre nævner Sterneck intet om de andre 
Karakterer, altsaa om A. buccalis er rigere og änder- 
ndes forgrenet, og om den har sildigere Blomstrings- 
tid end A. hirsutus , subsp. médius *); ligesaa er det 
mærkeligt, at han aldeles intet nærmere anforer om 
de uvingede Fros Bygning; det vilde dog være rime- 
ligt, om han havde været opmærksom paa den ret 
enestaaende Ejendommelighed, at Froskallen sprænges, 
saa at Frohviden vælder ud. Vi har altsaa efter 
Sterneck kun Froenes Forhold og Voksepladsen til at 
skelne mellem de to beslægtede Former, og hvad det 
sidste angaar, slaar det nok ikke overalt til, at A. 
liirsutus , médius er en Engplante; thi W. Behrendsen 
och Sterneck anforer (Verh. d. Botan. Vereins d. P. 
Brandenburg, XLV, 1903, p. 198), at i Bayern 
voxer demie Form stedse i Kornmarker, men dér mang- 
ier ogsaa A. buccalis aldeles. I sin Monografi frem- 
sætter Sterneck den Hypothese, at de uvingede og 
tungere Fro af A. buccalis ved Kornets Rensning 
lettere kan synke ned mellem Körnet, medens de 
vingede, Hade Fre let maa fores bort sanunen med 
Avnerne. Han tænker sig, at hos en i Kornager vox- 
ende A. hirsutus er en "tilfældig optrædende, indivi- 
duel” Variation med uvingede Fro paa denne Maade 
ved stadig Udvælgelse blevet den herskende Form, 
i det de uvingede Fro har været mindre udsatte for 
Tilintetgorelse end de vingede, og saaledes er blevet 
talrigere og talrigere, medens de vingede er blevne 
dem underlegne i Antal og tilsidst helt forsvinder, 
saaledes at vi tilsidst faar Formen med uvingede Fro: A. 
buccalis. Forudsætningen for denne Forklarings Rig- 
tighed er, at der er opstaaet en tilfældig, individuel 
Variation i den omtalte Reining, og at denne Vari- 
1 ) Paa p. 18 omtaler han, at han paa Kornagre mellem ty- 
piske A. hirsutus [buccalis] fandt yppigere Individer med rigere 
Forgrening og længere varende Blomstring; dette kunde tyde paa, 
at A. buccalis ogsaa i disse Henseende er analog med A. apterus. 
