114 
lands Grænser; dog vokser den alligevel der, men kun i 
det nord0stligste Hjßrne , nær den svenske Grænse (efter 
Eksemplarer i Helsingfors Museet.) Her er Artens 
0stgrænse. I de store russiske Herbarier fra St. Pe- 
tersborg, som jeg har gennemgaaet, træffer man den ikke. 
Sammenligner vi nu til Slut A. major og A, 
apterus i Henseende til deres geograßske Jjdbrcdelse , 
da kan vi sammenfatte det ovenfor meddelte deri, at A. 
apterus er en fra A. major udskilt Form, der er udbredt 
i det nordvestlige Hjgrne af Europa i korndyrkende 
Egne paa mager Jord; dens Udbredelse ligger omkring 
Nords0en og de danske Farvande samt längs 0sters0ens 
0stlige Side. Det sandsynligste er, at dens Centrum 
ligger i Vest-Sverige og Vest-Jylland, og at den der- 
fra har bredt sig mod Vest og 0st; rimeligvis er den 
indf0rt med Seed til England og Skotland , maaske alle- 
rede i Normannertiden, hvad dens Fordeling der künde 
tyde paa. Dens Grænse mod Syd er desværre lidet 
opklaret, men den kan næppe ligge sydligere end Nord- 
Tyskland, og rimeligvis er den en sjælden Plante der. 
Specimina Alect. apteri ex his locis visa: 
Scotland 1 ): Shetland , Dunrossness, Kingasta (W. 
Beeby. 1890). W. Sutherland , Inchnadamph (C. E. 
Salmon, 1899). E. Inverness , Nairn, Merry town Hill 
(Stables, 1838); Nairnshire (Gordon, 1834); Fort 
George (Balfour, 1841) (E. S. Marshall, 1898). El- 
gin, near Garmouth (E. S. Marshall, 1898). Aberdeen- 
shire, Premnay (James W. H. Trail, 1902); Backhill, 
Kinellar, NW. of Aberdeen (James W. H. Trail, 
1902). Fife , near Newport (Macnab, 1837). Pro- 
fessor Trail tells me in a letter that our species is 
common in Elgin aud Fife and during the last 15 years 
also occurs sparingly in Kincardine, Aberdeen and Banff. 
England 1 ): Durham, Cornfields (1826, collector?); 
Herb, of the Eoyal Botanic Gardens of Edinburgh; Herb. 
Arthur Bennett; Herb. C. E. Salmon; Herb. Fr. Townsend; Herb. Trail. 
