135 
Cratægus calycina Peterm. i Sveriges flora. 
Af C. A. M. Lindman. 
Det kan ej undgâ botanisterna, att ’’Cratægus 
monogyna” i vâr floristiska litteratur har en mycket 
sväfvande begränsning, särskildt hvad beskrifningen 
af bladform oeh nervatur beträffar. Äfven andra af 
de gängse artskillnaderna mellan ”monogyna” och ”oxy- 
acantha”, säsom stiffens antal och foderbladens form, 
framställas understundom sä, som om de vore vack- 
Cratœgus calycina Peterm., blad och frukter af vilda 
exemplar frân Uppland och Södermanland. 
lande kännetecken. Nagon gang finner man dessa 
växlingar förklarade därmed, att hybrider finnas mel- 
lan vara tvänne arter. 
E,ätta förhallandet är emellertid, att si. Cratægus 
i vart land har minst 3 väl skilda arter i vildt till- 
ständ. Sedan nagon tid har jag gjort iakttagelser 
pa vara vilda Cratægus-former och därvid haft till- 
gang pa lefvande material frân olika delar af landet, 
