160 
til Færoerne, forudsat Vejen fra Lofoten over Jan 
Mayen til Island er mulig: 
Shetland — Lofoten 58 Dogn 
Skotland — Nordsoen — Lofoten 126 Dogn 
Lofoten — E Island 854 — 854 — 
E Island — Færoerne 77 — 77 — 
Altsaa henholdsvis allermindst 489 og 557 Dogn! 
Eller hvis dette Kredslob ikke skulde Andes, og 
Algerne maatte flyde op gennem Ishavet, saa vil de 
til denne Rejse behove mindst 6\ snarest 5—6 Aar! 
Som Resultat af denne Undersogelse fremgaar da: 
1 ) Der skal et usædvanligt Held til for at en 
Alge overhovedet kan komme ud af Kyststrommen 
ved Islands eller Skotlands Kyster. 
2) Der skal et usædvanligt Held til, for at den 
ikke strander længe for den naar Færoerne. 
3) Der skal overalt medgaa en meget lang Tid 
for Algen naar i Land. 
Vi skal derefter undersoge i hvilken Grad de 
færoske Havalger er skikkede til at rejse under disse 
Vilkaar, som Börgesen kalder ”ganske gode.” 
1. Hvilke Alger Jean flyde i lœngere Tid? Bör- 
gesen angiver det ikke, men siger blot p. 107. ”De 
mange Alger, navnlig fra Fjæren, som er udrustede 
med Luftblærer, kan ved Hjælp af disse i lang Tid 
holde sig svævende i Overfladen. ” Strengt taget er 
der af Færoernes 217 Havalger kun et Par Fuca- 
ceer og Laminaria faeroeënsis som altid har Flydeap- 
parater, men tager vi alle Fucaceerne samt Prasio- 
laceæ, Ulvaceæ, Botrydiaceæ og nogle af de mikro- 
skopiske traadformede Gron- og Brunalger faar vi 
li0jt regnet 10 Paa en Del af disse navnlig paa 
Fucaceerne, kan der sidde Epifyter, paa Laminaria 
faeroeënsis er der som Regel ingen Epifyter paa Sti- 
pes men nogle faa paa Lamina. Dertil kommer saa, at 
Alger kan vokse paa Drivtommer, paa Zostera , maaske 
