161 
paa Pimpsten og SI agger. Men de Alger som kan 
komme til at sidde paa Fucaceer eller paa Drivtom- 
mer, raaa jo tilhore den litorale Region , eller i det 
allerhojeste det overste Lag af den sublitorale Region, 
Yilde vi nu til sublitorale Alger henregne alle dem, 
som sædvanligvis henfores til denne Kategori, ogsaa 
af Börgesen i hans Disputats, saa vilde vi faa et me- 
get stort Antal, men her er det rigtigst at tage Be- 
grebet noget snævrere. Efter Bökgesens Algeflora 
henregner jeg til strengt sublitorale Alger alle dem, 
der aldrig er fundne lige ved Tidevandsgrænsen, eller kun 
i Huler og faar da af Rgdalger 34 Arter af 83 = 39,8 % 
Brunalger 25 — — 73 — 34,2^ 
Af Hele Floraen 26,7^*) 
Ingen af disse Alger liar Mulighed for at homme i 
Drift selv, ej heller Lejlighed til at scette sig fast paa 
Genstande , der kan flgde; Börgesen siger det selv p. 110. 
Og selv om det sidste undtagelsevis skidde beende , vilde 
det dog ikke f0re til en effektiv Spredning (se senere). 
Endvidere findes blandt Færoernes Havalger et 
Antal Arter, som enten forekommer som tynde Skor- 
per paa Sten, eller er inkrüsterede med Kalk eller som 
lever paa eller i Kalkalger eller Dyreskaller af Kalk. 
Efter Borgesens Flora kan deres Tal opgores til: 
Rodalger mindst 17 = 20,4^' 
Brunalger — 5 = 6,8 % 
Gronalger — 3 = 6,5 H 
Blaagr. Alger — 2 = 14,2 % 
Af hele Floraen 27 = 12,4 V 
Disse Alger kan overhovedet ikke flgde, og de aller - 
feste af dem er sublitorale Former , der heller ikke kan 
*) For at spare jma Pladsen og dog give en Mulighed for 
at kontrollere, hvad jeg har medtaget. airfares her Numrene efter 
Borgesens Flora. 
R0 dal g er N:o 2. 4. 6. 7. 10. 11. 16-20. 21. 25. 28. 80. 32. 34. 
35. 39. 41. 44. 45. 48. 53. 55. 56. 58. 67. 69. 70. 72. 75. 76. 
Brunalger 84. 86. 87. 89. 92. 93. 95. 101—105. 109. 114. 116. 
123. 128—130. 132. 136 — 138. 143. 149 ( Laminaria hyperborea , den 
eneste af Laminariaceerne som medtages). 
