165 
over en Breddegrad, er der jo en floristisk Forskel 
paa Nordre-Oerne og Sudero! (Borgesen p. 100 ff.). 
Den store Mangel af skotske Arter paa Færôerne 
kan heller ikke bruges som Bevis mod Landbroen; 
thi de ovenomtalte Forhold fra Grönlands Kyster 
viser jo netop, at Algevandringer foregaar langsomt ; 
Landbroen er antagelig gaaet til Grunde for de naa- 
ede til Færôerne. Naar Borgesen p. 111. anforer, at 
Fucus serratus findes paa Shetland og paa Island og 
ikke paa Færôerne, hvor den vilde trives ypperligt 
og heri ser et Bevis mod Landbroen, da denne Art 
ingen Luftblærer har og der for ikke egner sig til 
at Hyde, saa siger dette intet. Thi for det forste kan 
nu Fucus serratus flyde (se f. Eks. R. Sernander: 
Spridningsbiologi p. 121) og for det andet gor jo 
Börgesen selv et andet Sted opmærksom paa (p. 109.) 
at de to isolerede Forekomster paa Island er Havne, 
hvor den utvivlsomt er fort hen med Skibsfarten. 
3. Kan Älgesporer f0res vielt omkring ved Hav- 
str0mme? Pag. 110 anser Borgesen det for muligt at 
Algesporer, navnlig de sublitorale Algers, som Plank- 
ton kan fores vidt omkring. Yi moder atter her et 
rent Tankeeksperiment, for hvilket ingen Iagttagelser 
ligger til Grund. En Sammenligning med Plankton- 
alger passer daarlig, thi naar et Planktonsamfund kan 
fores af Stromme vidt omkring, saa maa vi huske 
paa, at det ikke er de samme Individer som vi fin- 
der ude paa Havet, der i sin Tid forlod Kysten, men 
deres Efterkommere. Men de hojere Algers Sporer 
kan ikke formere sig eller forynge sig ved Tværdeling. 
Desuden har vi den negative Iagttagelse, at der i de 
Tusinder af Planktonprover fra det aabne Hav som 
allerede er undersogt, aldrig er angivet Algesporer. 
Og hvor er det muligt at Algesporer skulde kunne 
udholde Rejser i Overfladen af den Længde som her 
er Tale om, der er intet i deres Bygning, visse Klor- 
ofycésporer undtagne, der tyder paa, at de er beskyt- 
Bot. Not. 1904. 12 
