174 
Den ofvan angifna gränsen mellan supralitoral 
och litoral region far emellertid icke uppfattas som 
en skarpt markerad linie eller sasom löpande i en 
viss niva, utan är underkastad vexlingar beroende pa 
lokala förhällanden. Lika litet far man, säsom Bör- 
gesen gör, draga en skarp gräns mellan litoral och 
sublitoral region, här som annars gäller det att na- 
turell ej vet af nagra sprang, associationerna gripa in 
i hvarandra; visserligen är jag fullkomligt enig med 
honom i hvad han Säger om gränsen sasom samman- 
fallande med Hitnanthalia-a,ssocisitioueiis nedre begräns- 
ning (s. 22), men da han sedan (s. 44) likväl för 
” Laminaria digitata- Samlaget” tili litoralregionen, ehuru 
det säges ga ’’jaevnt over i de sublitorale Laminaria- 
Samlag 77 , sa kan jag icke följa honom. Denna as- 
sociation bör räknas tili sublitoralregionen sasom jag 
gjort (22, s. 254 — 55), äfven om den nâr upp i 
samma niva, som pa andra ställen intages af Himan- 
thalia. Annu orimligare är emellertid den gränslinie 
som lagts tvärs igenom CoraZZma-associationen ; det 
finnes ingen som heist grund tili att delà denna i 
tva derför att nägra af dess arter ej absolut hälla 
sig ofvanför ebbgränsen. Det säges ju ocksa (s. 39 
och 59) att den litorala Corallina - associationen 77 fort- 
sætter sig langt ned i den sublitorale Region 77 . Här 
medgifves salunda att det blott är utgreningar af en 
egentligen litoral vegetation som lokalt fortsätta ned 
i lägre niväer. 
Ett annat exempel pa onaturligt dragna gränser 
lemna Börgesens ”brogede Samfund 77 och 77 Monostroma- 
Enteromorpha-Ssimï\mà v (s. 68 — 71). För det första 
kan jag icke se nagon grund att urskilja tva sam- 
hällen, dâ âtminstone en stör del af de karakteri- 
stiska arterna äro gemensamma och da öfvergan- 
gen säges vara jämn (s. 70). Bägge tillsammans 
bilda hvad jag kallat ”Ulvaceen-formation ;; (22, s. 251 
— 52) och denna, som har en füllt naturlig begräns- 
