176 
ster torde den dock i allmänhet ligga vida högre, da bott- 
nen mestadels redan langt innan man nar ett sadant 
djup bildas af sand eller inne i fjordarne af dy. Jag 
hade under mitt korta uppehâll pâ Färöarne blott fà 
ganger tillfälle att finna alger pâ djupare vatten, och 
dâ jag icke pâ grund af mitt obetydliga iakttagelse- 
material ansâg mig berättigad att företaga nâgon änd- 
ring af Kjellmans indelning, sâ förde jag till den 
elitorala regionen de fattiga vegetationer, som pâ 
nâgra fâ punkter päträffats nedanför 25 m., der en- 
ligt mina iakttagelser den kraftiga sublitorala Vege- 
tationen, Laminaria hyperborea - associationen upphörde. 
Dâ nu Börgesen pâ grund af det vida större iakt- 
tagelsematerial, han pâ sina sex resor tili Färöarne 
haft tillfälle att samla, flyttar gränserna längre ned, 
sä har jag ingen grund att vidare hâlla pâ hvad jag 
redan dâ var tveksam om, utan sammanför hvad jag 
(22, s. 257) omtalat som elitoral vegetation med 
Börgesens ’’Lithoderma- Samfund” och ’’sublitorale Flo- 
rid é-Samf und” (s. 66 — 68). Det hela torde kunna 
kallas Lithoderma-associ&tioiii dâ det oaktadt karak- 
terartens relativa sparsamhet dock synes rätt väl öf- 
verensstämma med Kjellmans (20) likbenämnda for- 
mation i Skagerrack. Hvilken grund Börgesen haft 
att urskilja tvä associationer som växte pâ en och 
sam ma lokal och pâ obetydligt olika djup, och som 
han blott kände genom skrapning, synes mig obe- 
gripligt, dâ skillnaden i artlista är sâ obetydlig. Pâ 
sin höjd kan facies-urskiljning här ifrägakomma. 
Säsom hufvudindelningsgrund närmast under re- 
gionerna har Börgesen användt förekomsten vid öppen 
eller skyddad kust. Jag skall icke bestrida att vissa 
skäl kunna tala för en sâdan indelning, bl. a. är den 
bekväm och kan förefalla naturlig nog, dâ det ju är 
en betydlig skillnad pâ Vegetationen pâ mer eller 
mindre utsatta kustpartier. Dock är det bättre, att 
efter Kjellmans metod först urskilja associationerna 
