223 
sökning. Derför skall jag blott i enstaka fall inlâta 
mig pa kritik af Börgesens artgruppering, som han ju 
sjelf icke tillmäter nagot större värde (s. 78). 
Hufvudgrupp A (gr. 1) omfattar allmänt spridda 
arter, delvis förekommande langt utöfver här berörda 
omrade. Atminstone de allra fiesta af dem härstamma 
antagligen fran ett utvecklingscentrum i Ishafvet, da 
de ockca uppträda i Stilla Oceanens norra del. Un- 
gefär halfva antalet af denna grupps 38 arter finnas 
i literaturen betecknade som subarktiska, den andra 
hälften som nordatlantiska. De kunna pa grund af 
sin stör a spridning ej kasta nagot ljus öfver den fär- 
öiska fiorans slägtskap och historia och lemnas derför 
här utan afseende. Fucus inflatus upptages här ehuru 
den saknas i sjelfva Skotland och i vestra Norge — sa 
vidt man vet — men finnes pa Shetland och i Kristiania- 
fjorden. Afven hufvudgruppen J (grupperna 68 — 76) 
kan med fördel sättas ur betraktning, dâ alia dess 47 ar- 
ter äro sadana, som antingen äro pa senare tid beskrifna 
eller ätminstone föga kända, sä att deras utbredning 
kan antagas vara sä godt som .obekant, bl. a. inga 
här omkr. 20 blott fran Norge kända kalkalger. 
Hufvudgrupp B (gr. 2 — 6) omfattar rent ark- 
tiska arter som alla finnas i Grönland, och med ett 
undantag ( Alaria flagellaris i temp. Amerika) ej gä 
längre söderut än tili Island eller nordliga Norge. 
Deras antal är 24. 
Hufvudgrupp C (gr. 7 — 23). Här inga 24 ar- 
ter, af hvilka de fiesta gâ sydligare än Färöarnes 
bredd, men saknas der. De ha dock hufvudsakligen 
nordlig utbredning och finnas i allm. rubricerade som 
subarktiska. Följande finnas bade norr och söder om 
Färöarne: [8] Lithothamnion colliculosum , Bictyo siphon 
Chordaria , [9] Peysonellia Rosenvingii *), [10] Ectocar- 
pus penicillatus , [13] Ralf sia clavata * 2 ). [15] Physema- 
*) Ej i Skotland men sydligare i Storbrittannien. 
2 ) Med tvekan angifven af BöRGESEN (3). 
