233 
welche niemals fructificiert” och ”Im Zusammenhang mit 
der Sterilität steht offenbar der Umstand, dass man die Individuen 
nicht mit einer Basalscheibe an Steinen etc. angewachsen findet 
sondern stets frei — — — liegend, hier aber in lebhafter Vegeta- 
tion begriffen. Würden von unserer Pflanze in der Ostsee heim- 
fähige Sporen producirt, so würde man auch angewachsene Indivi- 
duen finden.” 
Darbishire (30, s. 43) säger om lösrifna Phyllo- 
pÄora-individ : ’’Sie können sich jedoch in diesem Zu- 
stand scheinbar längere Zeit, aber nur rein vegetativ, 
fortpflanzen.” Himanthalia lorea Annes enligt medde- 
lande af Museumsinspektör Ostenfeld ofta vid Jyllands 
vestkust *) i fullständiga, till utseendet heit friska ex- 
emplar, men aldrig finner man ens unga fastsittande 
plantor, ehuru väl ända lämpliga platser skulle Annas 
pâ hamnbyggnader o. dyl., t. ex. vid Hirtshals. Dessa 
exempel ma vara nog, mânga fall Annas, der man 
iakttagit, att driftalger icke kunnat fruktiflcera, frân- 
ser man de exempel pa lösliggande men likväl fruk- 
tiflcerande alger, som sasorn förut nämndt Rosenvinge 
(8) och SvEDELius (23) omtala, sâ Annas inga exem- 
pel pa att driftalger kunuat föröka sig genom sporer. 
I de sistnämnda fallen är det ju heller icke frâga om 
driftalger i egentlig bemärkelse. 
Jag maste ännu en gang âterkomma till Lami- 
naria faeroensis. Afven om man med Börgesen be- 
traktar den som en frân L. longicruris skild art, sâ 
kan ju det genetiska sambandet med den sistnämnda 
icke betviflas. Denna senare är ju rent amerikansk, 
den är enligt Kjellman (5) utbredd saväl vid Ameri- 
kas nordliga Atlantkust som i amerikanska Ishafvet 
och slutligen i Stilla Oceanens norra del. I Grön- 
land Annes den frân Smith Sound (enligt Dickie t. o. 
m. mycket nordligare) ned till 62 ° n. br. pâ vestra 
kusten, och Annes âter vid Angmagsalik pâ östra kusten 
men icke nordligare, enligt Bosen vinge (50 och 51). 
Sâ förekommer den som L. faeroensis pâ Nordisland 
och Färöarne. Antar man i enlighet med landbrohy- 
0 Jmfr. ocksâ RoSENVINGE i Rostrup, Dansk Flora II. 1904. 
