288 
derma hybrid. Den lyder: ’’Viola uliginosa X canina , 
glabra, caule erecto, foliis cordato X reniformibus, 
stipnlis laciniatis, sepalis elongatis, angustis acutisque, 
floribus magnis violaceis”. 1 2 ) Författaren fortsätter 
vidare: ”Den är ocksa, som jag tror, en bastard af 
bâda, emedan den eger inga karaktärer, som ej ater- 
finnas hos nagondera af dess förmodade stamföräldrar. 
Blommorna äro uliginosas med kronbladen intryckta 
i spetsen. Foderflikarna, som hos Viola uliginosa äro 
äggrundt lancettlika, äro här langt utdragna, smala, 
nästan jämnbreda, spetsiga, dubbelt längre, näende 
öfver halfva kronbladet. Stiplerna djupt finflikade 
(hos V. canina spetsigt sägade). Grenarna skilda ända 
tili roten, icke, sâsom hos V. canina , tufvade ofvan 
jorden. Roten nästan enkel, alldeles utan rottradar, 
fullkomligt som hos Viola uliginosa.' 1 ' 1 De togos af 
Westerlünd ”i en sphagnum-mosse nära Madesjö kyrka.” 
Viola uliginosa X canina fanns af mig den 9 
Juni irmevarande är i ett exemplar vid Nybro och i 
större mängd d. 13 Juni i S:t Sigfrids socken (i kan- 
ten af en fuktig äng nära an). Växten framträdde 
vid första pâseendet som en hybrid genom blommor- 
nas intermediära färg (violettbla), s ) de langa, djupt 
ned pa stjälken fästade blomskaften, de glänsande 
bladskifvorna och de i spetsen nagot intryckta eller 
tvärbräddade kronbladen. Habitusbilden pâminner 
mest om Viola canina. Pollenet visade sig alldeles 
odugligt, i det att största delen af körnen voro inne- 
hällstomma och deformerade; pa Nybroexemplaret var 
icke ett enda körn normalt. Frukten felslaende. 
Under en exkursion längs Madesjö mader d. 10 | 6 
1 ) Tyvärr har jag icke haft tillfälle att se exemplar af Wes- 
TERLUNDS hybrid, men att döma af beskrifningen tyckes den icke 
alldeles öfverensstämma med min form. Det har kanske varit en 
subuliginosa- form, under det min liksom den Kupfferska är en 
subcanina-iovm. 
2 ) Kronan hos Viola uliginosa är violett, hos V. canina 
rent blâ. 
