239 
insamlades den för svenska floran nya hybriden, Vi- 
ola uliginosa X Riviniana , i ganska stör mängd. Hvad 
som karaktäriserar denna växtform som hybrid mellan 
Viola uliginosa och Viola Riviniana är blommornas 
violettblâa fârg, de âtminstone deivis i spetsen tvära 
eller nâgot urnupna blombladen, de lânga blomskaf- 
ten, bladens intermediära form, förekomsten af topp- 
rosett, samt de fransade, violettanlupna (ss. hos V. 
Riviniana) undre stiplerna. Pollenet är nästan allde- 
les odugligt och frukten felslâende. 
Sâvâl dessa bâda hybrider som Viola Montana L., X 
uliginosa Bess, hafva i fjor beskrifvits af K. R. Kupf- 
fer i ”Oesterreichische botanische Zeitschrift” (’’Beschrei- 
bung dreier neuer Bastarde von Viola uliginosa nebst 
Beiträgen zur Systematik der Veilchen”). De be- 
skrifna exemplaren ha insamlats pä olika Ställen i 
Östersjöprovinserna. Beskrifningen af V. canina X 
uliginosa passar alldeles in pa den af mig tagna for- 
men, däremot icke beskrifningen pâ V. uliginosa X 
Riviniana , hvilket far anses bero därpa, att Kupffers 
hybrid är en subriviniana , under det att min form 
far uppfattas som en subuliginosa. 
Jag meddelar här kortare beskrifningar pä de 
bâda hybrider na. 
Viola uliginosa Bess. X canina L. 
Rizom smalt, stolonlikt, förgrenadt, uppsändande 
blombärande skott, som vid basen vanligen äro ned- 
liggande, betäckt med bruna, vissnade stipler. Nedre 
blad sma, ovala; de öfre hjärtlika, (1. 22 — 30 mm., 
br. 15 — 18 mm.) ofta hopdragna tili en triangulär 
spets {uliginosa- karaktär). Stipler , de undre bruna, 
de öfre gröna, glandelbräddade utan Viola caninas 
grofva, framatriktade tänder, tili eller mindre 
sammanväxta med bladskaftet, tili formen interme- 
diära, stundom nästan triangulära. Blomshaft af be- 
tydlig längd (10 — 12 cm.), utgörande det ungefär- 
