250 
o g de strejfe meget omkring, særlig maaske den Lille 
Spove”. Paa mit Spörgsmaal, om der ikke kommer 
Trækfugle til Færoerne, svarede Hr. Winge: ”1 Vir- 
keligheden kommer en Mængdo Trækfugle til Færoerne, 
ikke blot de mange, der tage Ophold der, men ogsaa 
mange, der ere paa Træk videre Nord paa”. Er der 
da virkelig nogensomhelst Grund til at tvivle paa 
Muligheden af Fuglenes Modhjælp ved Transport ikke 
blot af Havalger, men ogsaa af Ferskvandsalger og i 
deb Hele taget af den ovrige Flora. Jeg mener det ikke.*; 
Hvad Vinden angaar, har jeg tænkt, at den 
maaske künde bringe enkelte Havalger til Færoerne; 
da Hr. Porsild intet indvender lierimod, er det maaske 
accepteret. Men forovrigt lægger jeg ikke stor Vægt 
paa den. 
Vi kommer nu til Havstrommene. Jeg har her 
udtalt, at der, selv om Stromretningerne langt fra er 
günstige, dog er ”endog ganske gode Yilkaar, for 
at Havalger, som formaar at trives ved Færoerne, 
kan blive bragt dertil af Havstromme”, nemlig: 1) 
navnlig fra ,Irlands Yest- og Nordkyst, 2) fra Norges 
Yestkyst, hvad jeg dog har tillagt mindre Yærdi, 
samt fra Islands 0stkyst, hvad der har mere Sand- 
synlighed. Hr. Porsilds Fremstilling (p. 158) af min 
Opfattelse er, som man let ser ved Sammenligning, 
ikke korrekt. 
Til 1 ud taler nu Hr. Porsild, at det er en ”fy- 
sish Umulighed ”, at Alger skulde kunne komme fra 
f. Ex. Irlands Vestkyst til Færoerne. Han begrunder 
dette dels ved, at der längs Irlands Vestkyst kun lober 
nord- og sydgaaende Kyststromme afhængige af Tide- 
vandet, dels ved at Alger ikke skulde kunne passere 
tværs over den sydligste Arm, som Golfstrommen 
*) Hr. Winge har senere sendt mig Fodderne af 2 Lærker, 
faldne ved G-edser Fyrskib. Af disse liar jeg skrabet 120 mgr. Dynd. 
Endvidere en Arm-Dækfjer af en Solsort-Hun, falden ved Skagens 
Fyr d. 2 / n , 04, paa hvilken klæber 2 Genstande, hvoraf den ene er 
en Befada-Frugt, der altsaa er bragt med fra Norge. 
