266 
Til det sidste Sporgsmaal, hvorvidt omdrivende 
Alger kan frembringe nye Formeringsorganer, maa jeg 
sige, at maaske nogle kan det. Det vil naturligvis 
ogsaa afhænge af den Aarstid, Algen er blevet re- 
vet les. Her kan forovrigt henvises til Rosen- 
vinges Udtalelse p. 219, hvor han taler om ”lose 
Algers Formation;” han skriver her: ”1 Forbindelse 
med denne fortsatte Væxt staar den Omstændighed, 
at disse Alger enten slet ikke eller kun undtagelsesvis 
fruktificere. Dette var i Hekla-Havn ogsaa Tilfældet 
med Stictyo siphon tortilis , medens Fucus inflatus og 
Spliacelaria racemosa fruktificerede rigeligt. At disse 
to ere i Stand til at fruktificere uden at være fæs- 
tede til et Substrat”. . . . Det er altsaa ikke udeluk- 
ket, at en Alge, fordi den er les, kan fruktificere. Men 
i de fleste Tilfælde maa Algen have Formeringsorga- 
nerne med sig; hvis den bliver revet les med umodne 
Formeringsorganer, hvorfor kan de saa ikke modnes 
under Vejs. (Jvnfr. f. Ex. det der er sagt om Hi- 
manthalia, p. 262). ”At en Alge, der har drevet 
aarevis under vekslende, som oftest ugunstige Forhold, 
som under Driften har tabt sine Konsorganer og ikke 
været i Stand til at erstatte dem, at den skulde faa 
denne Evne, naar den efter den lange Drift kommer 
til en Kyst igen” er jeg ganske enig med Hr. Porsild i 
at antage for ”lidet sandsynligt”. En anden af Hr. 
Porsild’s Sætninger paa samme Side p. 164 kan jeg 
heller ikke undlade at omtale. Han skriver: ”Ende- 
lig maa ikke glemmes, at drivende Alger som andre 
drivende Genstande, naar de kommer til en Kyst, 
som Regel vil skylles i Land”; men det er jo netop 
det, de skal, det kan tage Tid, og naar de endelig 
er skyllet i Land et Sted, varer det maaske kun kort 
Tid, for et nyt Hojvande tager dem til Sos igen, for 
muligvis at skylle dem op et andet Sted. Herved 
bliver der rig Lejlighed for Algerne, hvis de bærer 
