270 
selvfolgelig ogsaa de ved Norges Kyst forekommende 
Laminar m-Arter og i det hele taget alt, hvad der skyl- 
ler op her ”af hafsnereiderna med deras epifyter” flyde. 
Men Hr. Porsild vil maaske oplyse mig om, hvor- 
ledes vi e]lers skal forklare os denne Alges Fraværelse 
ved de færoske Kyster. 
I et 3:die Afsnit opstiller Hr. Porsild dernæst 
Sporgsmaalet : ”Kan Algesporer fores vidt omkring 
ved Havstromme”? Mærkeligt er det, at Planktono- 
logerne, som nævnt af mig, aldrig angiver at have fundet 
Algesporer i Proverne, men maaske nævner de dem 
ikke, det er jo ikke Planktonalger i egentlig For- 
stand. Mange Algesporer er vist ogsaa saa smaa, at 
de let gaar gennem de aim. brugte Naet. Thi der er 
vist intet til Hinder for (tværtimod Hr. Porsilds For- 
modning), at Sporer kan bevare deres Livskraft i 
længere Tid flydende i Havet. Hvorlænge Algesporer 
kan svæve i Vandet, ved jeg intet om. I Kulturer 
gaar dog Sporerne af adskillige Alger, særlig Flori- 
deer, efterhaanden til Bunds, men mange Sporer er me- 
get smaa, og selv om deres Vægtfylde er storre end 
Vandets, kan som bekendt smaa Legemer holde sig 
s væ vende i lang Tid i dette, navnlig naar det er 
i Bevægelse. Magister Ove Paulsen har godhedsfuldt 
meddelt mig, at han i Prover tagne under Island, 
men langt fra Land, har fundet gronne Sværmsporer, 
antagelig af Ulvaceer mellern Planktonet; ligeledes 
fandtes ofte smaa gule eller brune Legemer, som 
mentes at være Flagellater, men hvoraf nogle maaske 
kan være Sporer af Brunalger. Men skulde endelig 
Algesporer ikke ved egen og Strommens Hjælp kunne 
fly de længere Af Stande i Havet, saa er det dog hojst 
rimeligt, at de kan blive hængende i Slimen af storre 
Alger og fores med dem, eller blive klæbede fast i 
Fiskenes Slim og saaledes transporteres ; endelig kan 
de vel ogsaa sætte sig fast paa Fugle, og selv om 
de er udsatte for Indtorring, er det dog vel muligt, 
