277 
pâ den anförda växten, om denna icke förut är ho- 
nom välbekant. Der en sâdan generell hänvisning 
icke är möjlig — och sä är i de fiesta fall förhal- 
landet, när fraga är om intertropiska länders vegeta- 
tion — borde anktorscitaten vara sadana, att de sätta 
läsaren i stand att utan allt för mycket besvär finna 
âtminstone nâgot sä när oklanderliga beskrifningar. 
Kunna i en fortlöpande text sa utförliga citât icke 
inflyta, borde ett register bifogas, som fyllde denna 
lucka. Ett namn, som för läsarens blick icke fram- 
kallar eller kan framkalla bilden af en bestämd växt- 
form, är ingenting annat än en samling bokstäfver. 
Det ligger väl alltsâ i öppen dag, att dessa författar- 
nes medel böra utsättas för sä ringa förändringar som 
möjligt. Förändringar blifva ju ända nödvändiga tili 
följd af vetenskapens framsteg och den vidgade kän- 
nedomen om växtformerna, men dessa komma sä sma- 
ningom, och de nya namnen vinna smäningom bur- 
skap i den botaniska literaturen. Men företar man i 
ett slag en förändring af namnen pâ tusentals växter, 
deribland pâ manga allmänna eller för sin ekonomiska 
betydelse vigtiga, sä framkallar man oundvikligen 
förbistring. För de yngre arbetarne pâ botanikens 
olika fält blifva alla äldre arbeten svarbegripliga, för 
att icke säga alldeles obegripliga; för de äldre dere- 
mot blir detsamma fallet med de nyare skrifterna. — 
För mangen synes emellertid bildandet af ett eller 
annat nytt växtnamn vara malet för hans arbete. 
Man behöfver icke ögna länge i den floristiska och 
systematiska literaturen för att finna, huruledes mänga 
författare äflas att uppställa ”nya arter 77 , och fa de 
blott ge dessa namn, sa är det sedan icke sä syn- 
nerligen noga med beskrifningarna ; de kunna fa vara 
nästan hur ofullständiga och bristfälliga som heist. 
Och man nöjer sig e] sällan med exemplar, som äro 
ytterst otillfredsställande. Om man i en under bear- 
betning varande samling finner en växtform, som icke 
Bot. Not. 1904. 19 
