282 
thofreda och efter de nya kombinationerna sätta sitt 
kära O. K. Nâgra undantag tillâter han sig dock; 
ban âterupplifvar nâgra af Vellozo med Asclepias 
kombinerade artnamn och fâr pâ sa satt tillfälle att 
ytterligare dopa ora nâgra af Fournier’s eller Decais- 
ne’s arter. De Vellozoska namnen stödja sig dock 
pâ beskrifningar och afbildningar, som i allmanhet 
äro af den beskaffenhet, att ingen pâ allvar kan vâga 
pâstâ, att de tillâta nâgon ens tillnärmelsevis säker 
identifiering. För de utombrasilianska arterna nôjer 
sig Kuntze med ett enda undantag med Decaisne’s 
bearbetning i De Candolle’s Prodromus (1844) och 
öfverför äfven dessa alldeles kritikslöst. Af fullstän- 
digt obekanta grunder fâr den i Flora fluminensis 
afbildade och beskrifna Asclepias monantha Vellozo 
höra till de utombrasilianska. Grisebach’s redan 1874 
och 1879 utkomna arbeten öfver den argentinska 
floran förbigär han med tystnad. Der uppställda 
Oxypetalum- arter undgâ derför lyckligtvis tillsvidare 
sitt öde. Detsamma blir fallet med Oxypetalum Eche- 
garayi Hieronymus (1886) och O. Glaziovianum Loese- 
ner (1889). En af de Grisebachska arterna, O. coc- 
cineum , träffas dock senare (1898) af Kuntze ’s tuk- 
tande arm, och samtidigt öfver foras Oxypetalum Kunt- 
zei Schlechter och O. paraguayense Schlechter. 
Fern af de af Kuntze uppräknade Gotliofreda-?iY- 
terna, nemligen G. birostrata (Hook. & Abn.) O. K., 
G. brevipes (Phil.) O. K., G. Brunonis (Hook. & Arn.) 
O. K., G. conferti flora (Decaisne) O. K. och G. obli- 
qui folia (Colla) O. K., hafva oriktigt hänförts till 
Oxypetalum 1 ) och kunna derför icke heller höra till 
Gothofreda , dâ Kuntze icke ger nâgon ny begränsning 
ät slägtet. Säledes fern lättsinnigt skapade syno- 
nym! — Vellozo’s arter kunna sä godt först som 
*) Jfr. min uppsats: Über die Asclepiadaceen-Gattung Tweedia 
HOOKER & Arnott (Arkiv för botanik. Band 2. N:o 7. Stock- 
holm 1904). 
