Inom Poa pratensis (sensu lat.) har jag under 
Here âr iakttagit en egendomlig form, fig. 1, hvars 
arträtt och konstans jag anser höjda öfver allt tvif- 
vel, äfven om ytterligare iakttagelser äro önskliga 
för att lära känna heia dess formkrets inom vart 
nordiska floromrade. Den är förut observerad af flere 
författare och äfven namngifven, âtminstone vissa 
former däraf, hvarför jag här icke blott skall med 
ny begränsning redogöra för dess kännemärken, utan 
äfven angifva de skäl, som föranleda mig att omtala 
den under ett nytt artnamn, irrigata n. sp. 
De gängse kännetecknen för arten (resp. kollek- 
tivarten) Poa pratensis, säsom den hos oss allmännast 
är känd, kunna sammanfattas salunda: 
1. Ofversta strabladets skifva är mycket 
kortare än sin slida och upprät samt försedd med 
styf och stadig, batlikt sammanviken spets. 
2. Bladsnärpet är ej eller föga längre än 
sträets diameter. 
3. Vippans nedre hufvudgrenar äro i allmän- 
het 5 vid hvarje led (undantagsvis 4 eller 3 eller 
färre). 
4. Smaaxet, fig. 2, A, B, är hos normala exem- 
plar minst 3-blommigt, hvilket ocksa är det van- 
ligaste, ehuru ej sällan 4 — 5-blommigt (eller därut- 
öfver) ; dess dimensioner äro jämförelsevis sma, och 
ett 3-blommigt smaax är endast 4 — 4,5 (nagon gang 
5) mm. langt. Dess färg är antingen gulgra, ljust 
gräsgrön eller dystert grägrön, men ej grâblâ eller 
glaucescent, samt ofta med violett anstrykning (hos 
’’alpestris” ofta h. o. h. violettbrun). 
5. Skärmfjällen (glumæ I, II), fig. 2 B, äro 
Fig. 1. Poa irrigata Lindm. n. sp., naturlig storlek, A exem- 
plar frân Noor i Uppland, blommande; B frän samma stalle fruk- 
tificerande; C fran Bresshammar pa Tosterön i Södermanland, nyss 
öfverblommadt ; D frân hafsstrand vid Hallsfjärden i Söderman- 
land, nyss öfverblommadt. 
