78 
pratensis- former( s. str.). Nâgon gäng äro skärmfjällen 
svagt violetta och i synnerhet pa hafsstränder kräf- 
tigt blavioletta. Samma färg kunna de antaga i fjäl- 
len, sannolikt dock, efter hvad jag hittills f unnit, 
blekare gravioletta än de bekanta purpnrvioletta for- 
merna af pratensis (’’alpestris”), flexuosa m. fl. 
Af öfriga kännetecken hos P. irrigata n. ma 
framhâllas följande (jfr ofvan under pratensis punk- 
terna 3 och följande!): 
3. Vippan är fägrenig, fig. 1, och dess huf- 
vudgrenar äro normalt 2 vid hvarje led. De äro 
mycket sträfva, och de smä ojämnheterna ofta nästan 
borstlikt förlängda. De nedre vippgrenarna äro un- 
der blomningen och postflorationen rakt utspärrade; 
de bära smâax endast i sin spets eller fran och med 
midten, och i postflorationen sammansluta sig dessa 
smâax pâ hvarje särskild gren, utan att denna i all- 
mänhet ändrar sin ställning. (Vid längre framskri- 
den ärstid pläga dock en del vippgrenar slutligen 
kröka sig nedât i sin spets, sannolikt en följd af regn- 
väder; se fig. 1 B). 
4. Smaaxen, fig. 2 C, fig. 4 A — C, äro alltid fa- 
ta lig a hos irrigata n., pâ de nedre vippgrenarna 
2 — 4 — 8, men större än hos pratensis, ehuru de 
normalt endast äro 2 — 3-blommiga. Bade skärmfjäll 
och blomfjäll, fig. 3, äro nämligen större än hos pra- 
tensis] det 2-blommiga smaaxets längd uppgär tili 
5,5 mm., det 3-blommiga tili 5,5 — 6,5 mm.; yttre 
blomfjället (valvula I) blir 3,5 — 4,5 mm. langt. 
5. Skärmfjällen hos irrigata n. äro dock re- 
lativt de största och na med sin spets nästan i jämn- 
höjd med närmaste blomfjäll, fig. 2 C, fig. 4 A — C. 
Hos 2-blommiga smâax äro de därigenom ofta af smä- 
axets längd. Ytterskärmfjällets längd är 4 — 5 mm. 
Kölen är ofta sträf längt nedom midten. Dessa fjäll 
hafva ett annat utseende än hos pratensis: de äro af 
fastare konsistens, säsom äldre sakna de hinnaktig 
