82 
dels âr efter âr iakttagit vissa bestand pâ sam ma 
plats, dels tagit arten under odling. Frân Noor vid 
Knifsta i Uppland inplanterades 1901 i Bergielunds 
botaniska trädgard med tillâtelse af trâdgârdens pre- 
fekt, professor Y. B. Wittrock, 10 torfvor med nâgor- 
lunda rena bestand af donna art, mest lâgvâxta in- 
divider; se fig. 1, A, B. Denna plantering bar se- 
dan dess alltjämt företett typiska karakterer, eburu 
exemplaren sa smâningom blifvit allt mera storväxta 
med längre strân ocb skottblad samt nâgot större 
vippa. Dessutom bar jag dâ ocb dâ mâst bortrensa 
individer af P. pratensis (s. str.), bvilka troligen frân 
början sâsom sterila skott medfôljt i tufvorna. Det 
bar alltid varit lätt att urskilja dessa inblandade pra- 
tensis-stk,nà genom deras rikare förgrenade vippa, de 
smärre och brokigare (rödvioletta) smäaxen samt nästan 
dubbelt bögre strân ocb olika skottbyggnad. 
Dessutom bar professor Wittrock lâtit i Bergie- 
lunds botaniska trâdgârd sâ frukter, som af mig âr 
1900 insamlades pâ Tosterön i Mâlaren. De bafva 
gifvit typiska exemplar af P. irrigata n. ocb under 
âren 1902, 1903 ocb 1904 bar jag funnit mogna 
frukter pâ dessa. 
Poa irrigata n. âr tvifvelsutan i sina lâgvâxtare 
former identisk med den gam la svenska P. humilis 
Ehrh. (”Poa bumilis Ebrb. Upsaliæ”, Friedr. Ebrhart, 
Beiträge, Bd 6. 1791, p. 84, nomen nudum; befint- 
lig i Ebrbarts ’’Index Calamarium, Graminum etc. 
quas in usum Botanophilorum collegit et exsiccavit 
F. Ehrhart”, dec. 1 — 12). Bevisen härför äro först 
ocb främst ett enstaka individ, som förvaras i Herb. 
Haun. med tryckt etikett ”115. Poa bumilis Ebrh. 
Upsaliæ”, som jag baft till päseende genom Museiin- 
spektor C. H. Ostenfelds tillmötesgäende, samt vidare 
”Poa bumilis” uti E. Fries’ Herb. Norm. 9: 93 B, 
som är samma art i smäväxta, 10 — 15 cm. höga 
indi vider med pâskrift: ”Upsaliæ ubi legit Ehrbart” 
