86 
root: ’’Med 4 — 6 Tommer höie mindre stive Straae, 
2-koblede slappe, svagt bugtede, forlængede Topgrene, 
2 — 4-blomstrede lidt silkehaarede Smaaax”. Jfr äfven 
Hartm. i Skand. FI. ed. 11, sid. 497! Beskrifning- 
arna synas mig alltför intetsägande for att klargöra 
en Poa-form. I Neuman- Ahlfvengrens Sveriges Flora, 
1901, sid. 742, medtages blott en del af diagnosen 
efter Hartman med den upplysningen (sid. 743), att 
författaren ej sett autentiska exemplar. Sâdana fin- 
nas dock utan gensägelse (t. ex. frân Herb. Hartm.), 
och äro de, sâsom nyss nämndes, att betrakta sasom 
en föga afvikande form (fjällform) af Poa irrig ata n. 
Att upptaga namnet ’’rigens” för dennas heia form- 
krets, anser jag däremot icke lämpligt. 
Poa irrigata n. stär slutligen i när maste fränd- 
skap tili Poa costata Schum. (Chr. Fr. Schumacher, 
Enumer. plantar, in partibus Sællandiæ septentr. et 
or., 1, p. 28, 1801). Denna art uppställdes efter 
själländska exemplar, och dess auktor framhaller de 
särdeles langa skärmfjällen, ”glumæ subæquales lanceo- 
latæ acutæ, . . . valvulæ florum glumarum fere longi- 
tudine”. *) Det torde vara nödvändigt att äfven hâlla 
sig tili den beskrifning, som lämnas af Lange, Haandb. 
i den danske flora, 4:e Udg., sid. 87, dar den blâ- 
aktiga färgtonen och fâgreniga vippan omnâmnas. 
Af mindre värde är afbildningen i Fl. Dan., t. 
2402, emedan heia växten är hallen i kräftigt gräs- 
grön färg och detaljerna frân smâaxet motsäga Schu- 
machers originalbeskrifning. De talrika exemplar frân 
Själland, som finnas i Herb. Haun., Lund., Ups. och 
Stockh. (samlade af Bostrup, Mortensen, Jensen, Hei- 
berg m. fl. och del vis förut tillhöriga Herb. J. Lange), 
visa till sina smâax god öfverensstämmelse med irri- 
gata n., men utgöra till sin habitus en väl skild typ, 
som synes vara anmärkningsvärdt konstant. (Ett exem- 
*) Originalexemplar, samlade och bestämda af Schumacher, 
finnas ej i Herb. Haun. enligt benaget meddelande af Ostenfeld. 
