104 
min utis solitariis — rar is obsiti. Bracteæ albidulæ y 
apice dr coloratæ. Involucra crassiuscula, brevia, c:a 
(3,5 mm. longa, obscure viridia, ima basi floccis ± 
canescente, tubo subrotundato postea truneato, demum 
valde lato et ± conico. Squamœ latæ, exteriores 
breves, obtusæ, prope basin sat dense floccosæ, mar- 
ginibus vulgo dilutis; intermediæ obscure virides, con- 
colores; superiores obscure et subcarnose virides, latæ 
et obtusæ v. obtusissimæ, infra medium floccis raris 
v. sparsis in dorso adspersæ, ceterum nudæ, margi- 
nibus latis sordide virescentibus v. ± dilutis, pilis 
longis, albidis, basi obscuris, raris — sparsis et glan- 
dulis parvis, sat obscuris, sparsis — densiusculis ob- 
sitæ. Calathium parvum, saturate luteum; ligulæ apice 
zb conspicue viridi-punctatæ. 
Den närmast besläktade formen synes vara H. 
radiocaule Tausch. Men den här beskrifna afviker 
genom korta holkar och genom indumentet. Holkarne 
bära nämligen spridda, lânga har, och äfven pâ holk- 
skaften förekomma enstaka sädana. Bladens kanthâr 
och stolonernas hâr äro c:a 3 mm. lânga (hos H. 
radiocaule däremot blott 1 mm. 1 ). 
Gotland: Tingstäde, pâ en igenlagd âker, talrikt. 
Silvaticiformia Dahlst. 
H. acidotum Dahlst. — Vrm. Filipstad. 
H. æthiops Dahlst. — Uppl. Flottsund (M. M» 
Floderus). — Vstm. Grythyttehed. 
H. albovittatum Dahlst. — Sm. Taberg. 
H. chlor omaurum n. sp. 
(PI. 2 fig. 7). 
Caulis vulgo 50 — 65 cm. altus, 1- v. rarius 2- 
folius, crassiusculus, rectus, totus virescens v. ima 
basi paullulum violascens, inferne sparsim et molliter 
pilosus, ceterum fere epilosus, infra medium sparsim 
*) Nægeli & Peter. Die Hieracien Mittel-Europas, p. 588. 
