114 
framför allt den nästan fullständiga franvaron af fria 
tänder pa skaften, genom längre och luddfria holkar 
med mörkare glandler, genom holkskaftens glesa ludd- 
beklädnad m. m. 
Bland H. silvatica motsvarar denna form H. 
euthysanum K. Joh. och i nagon man H. insuccatum 
K. Joh. Trakten närmast norr om Mälaren synes 
vara centrum för en grupp analogt utbildade glan- 
dulösa archieracier, hvilka genom m. e. m. brokiga 
holkar hafva en viss likhet med hvarandra, ehuru 
tillhörande fiera skilda typer. 
Baiarne : Söder om Ludvika, i mattlig mängd 
anträffad 1898 och 1901. 
•H. Lybeckii Dahlst. — Sk. Östra Broby (spars.) 
— Sm. Tingsas s:n, Hensmala. 
H. macrotonum Dahlst. — Vrm. Budskoga s:n, 
Bunneboi; Filipstad. — Vstm. Grythytte s:n, Loka 
m. fl. st. — Dir. Engelsberg. 
H. pholidotum Stenstr. — Dlsl. Bengtsfors. 
H. patagiarium K. Joh. — 8m. Lidhult s:n, 
Yxnalt; Tingsryd station. — Vg. Ulricehamn. 
H. persbergense n. sp. 
(PL 2 fig. 6). 
Caulis 35 — 60 cm. altus, erectus, crassiusculus, 
compressibilis, viridis v. basi subviolaceus, scabriu- 
sculus, pilis crispulis, tenuibus, raris — sparsis ob- 
situs, leviter v. densius stellatus, superne glandulis 
minutis, nigris, solitariis v. sub anthela densioribus 
adspersus. Folia basalia 3 — 6, tenuia, obscure vi- 
ridia, subtus paullo pallidiora; exteriora ovata v. ob- 
longe ovalia — oboblonga, ± serrato-dentata, obtusa; 
intermedia oblonge — lanceolate ovalia v. ± oblance- 
olata, breviter acuta, dentibus subæqualibus, sat longe 
distantibus, erecto-patentibus, rectis v. interdum sub- 
falcatis haud profunde serrato-dentata, basi cuneata in 
petiolum sensim attenuata; intima ovali-laneeolata v. 
lanceolata, acuta, dentibus angustioribus, magis fal- 
