116 
riga. Blomställningen antar ofta flocklik form, gre- 
narna äro lânga, endast i spetsen bärande korgar, 
men ofta till stört antal. Holkarna äro mycket karak- 
täristiska genom sin smalt cylindriska form och stora 
längd samt de i yngre stadium langt öfverskjutande 
holkfjällen. Langfjällen äro lancettlikt jämnbreda och 
langt utdragna i en hinnaktig, smâhârig, icke hvass 
spets samt hafva svartgrön färg med undantag af de 
ljust gröna kanterna, särskildt hos de inre fjällen. 
Beklädnaden i inflorescensen utgöres af täta, svart- 
gröna, m. e. m. punkterade glandler, bland hvilka 
förekomma mörka, tämligen korta har, som pa korg- 
skaften äro glesa tili strödda, pa primärholken sitta 
enstaka och pa öfriga holkar oftast saknas. Luddet 
tilltar i täthet upp mot holkarna, sä att skaften där 
äro m. e. m. hvitaktiga ; pa holken sitta stjärnharen 
tämligen tätt vid basen, men högre upp äro de en- 
dast strödda, vanligen obetydligt tätare mot kanterna. 
Men genom den frän fjällens spetsar pa kanterna 
nedstigande koman samt genom de inre fjällens ljus- 
gröna kanter blifva holkarna svagt brokiga. 
Genom de vanligen flertaliga bladens form och 
tandning samt de smala holkarna, de länga, lancett- 
lika holkfjällen m. m. visar denna form en omiss- 
kännlig släktskap med H. barbarecefolium Lönnr., men 
afviker tydligt bland annat genom blomställningens 
form samt beklädnaden. 
Värmland : Vid Persbergs gruffält. Mattl. 
H. phaliotrichum n. sp. 
(Pl. 3 fig. 10). 
Caulis elatus, 45 — 70 cm. altus, 3 — 4-folius, in- 
ferne sparsim pilosus, ceterum subglaber, leviter stel- 
latus. Folia rosularia saturate prasino-viridia, subtus 
parum pallidiora, int er dum paullulum violascentia, 
supra rare, subtus sparsim pilosa, efloccosa, in mar- 
ginibus sat rare et br éviter ciliata, in petiolis brevibus 
sparsim — densiuscule pilosa; exteriora oblonga v. 
