118 
basen vattenklara bar, mellan hvilka talrika korta, ej 
synnerligen rnörka glandler dölja sig. 
Med ingen af de hittills beskrifna formerna sv- 
nes denna hafva synnerligen nära frändskap. Den 
torde emellertid böra ställas i närheten af H. subra- 
mosum Lönnr. (coli.) och constriction Norrl., frân hvilka 
den likväl lätt skiljes genom de langa, trubbade bla- 
den och de korta, ej spetsiga holkfjällen m. m. H. 
scotocranum K. Joh. har nästan samma holkform, 
men spetsigare fjäll, glesare och mörkare harbekläd- 
nad, talrikare stjärnhar, mycket yfvigare vippa samt 
spetsiga blad. 
Dalarne: Ludvika, ängsbacke nära bruket. Mattl. 
— Blomningstiden är sen sâsom hos en del mângbla- 
diga vulgatum- former. 
H. phrygionium n. sp. 
(Pl. 1 fig. 3). 
Canlis 35 — 60 cm. altus, crassiusculus, 4= flexu- 
osus, 2 — 4-folius, intra medium sat dense longipilosus, 
superne pilis et floccis sparsis vestitus, sub anthela 
parcius pilosus, dense stellatus, glandulis parvis, nig- 
ris, sparsis obsitus. Folia basalia gramineo- v. sub- 
lutescenti-viridia, apicem versus interdum violascentia, 
supra glabra, subtus densiuscule — sparsim et sat longe 
pilosa, in nervo dorsali paullulum stellato et in peti- 
olo pilis longis dense villosa, in marginibus longe et 
dense ciliata: exteriora ovalia — obovata; intermedia 
± anguste ovalia, subacuta, dentibus angustis, paten- 
tibus v. divaricatis sat regulariter dentata; interiora 
ovate v. ovaliter lanceolata, acuta, dentibus distanti- 
bus, longis, rectis v. subfalcatis, argutis denticulisque 
minoribus interjectis dentata. Folia caulina sæpius 
2 evoluta, cito decrescentia ; inferius petiolo rt barbato 
cauli affixum, ± elongate ovato-lanceolatum, in api- 
cem acutum sensim attenuatum, dentibus v. laciniis 
sat distantibus, lanceolatis — linearibus, longis v. lon- 
gissimis, patentibus, rectis v. ± curvatis dentatum v. 
