128 
sid. 
subirriguum Dahlst. 120. 
subpellucidum Norrl. 120. 
subramosum Lönnr. 120. 
subtriangulare Stnstr. 109. 
suecicum Fr. 100. 
tenerescens Norrl. 101. 
trianguläre Almqu. 109. 
sid. 
trichellum Dahlst. 
123. 
trichocaulon Dahlst. 
125. 
turbiniceps Dahlst. 
121. 
vulgatiforme Dahlst. 
121. 
vulgatum (Fr.) Almqu. 
121. 
xanthostylum Dahlst. 
120, 
Förklaring öfver figurerna. 
PI. 1. 
Fig. 1. Hieracium manotrichum. Blad af exemplar frân 
Klintehamn, Gtl. 
” 2. H. trichocaulon Dahlst. var. crispicans Orsjö s:n, Sm. 
” 3. H. phrygionium. N. Hetseryd i Hjälmseryd s:n, Sm. 
” 4. H. spinophytum. Moshult i Breared s:n, Hall. 
” 5. H. colpophyllum. Tingsâs i Tingsryd s:n, Sm. 
PL 2- 
” 6. H. persbergense. Persbergs grufvor, Yrml. 
” 7. H. chloromaurum. Grafversfors, Ög. 
” 8. H. trichocaulon Dahlst. var. pachytrachelum Örsjö 
s:n, Sm. 
” 9. H. sparsifolium Lbg. var. exporrectum. Ö. Hallen 
Backaryd s:n, Bl. 
PL 3. 
” 10. H. phaliotrichum. Ludvika, Dir. 
”11. H. ludoviciense. Ludvika, Dir. 
” 12. H. *helviense. Helvi s:n, Gtl. 
” 13. H. *improtectum. Tingstäde, Gtl. 
” 14. H. *fleringense. Hessle, Fleringe s:n, Gtl. 
Alla figurer äro ritade efter pressade exemplar och genom 
fototypi reproducerade i 2 / 3 af naturliga storleken. Figurer, 
som täcka hvarandra, eller som sammanbindas genom en 
punkterad linje, afbilda blad frân samma exemplar. 
Yid stjälkblad utmärker en sâdan beteckning som 9 / 35 , 
att bladet är fästadt 9 cm. frân stjälkbasen^ och att växtens 
heia höjd öfver marken är 35 cm. 
b. utmärker basalblad, 
r. e. yttre rosettblad, 
r. m. mellersta ” 
r. i. inre ” 
c. 1. första (lägsta) stjälkbladet, 
c. 2. andra 
o. s. v. 
