178 
intervallet mellan tvâ pâ hvarandra följande frösätt- 
ningar kommer att utgöra tvâ eller fiera âr, rent bio- 
logiskt taget äro att anse sâsom bienna, respektive 
plurienna. * 1 ) 
Benämningen höstgroende bienner har förut an- 
vändts af Brundin, 1. c. p. 14 etc., dock här ej för 
i Aschersonsk mening bienna, utan för i hans mening 
vinterannuella hapaxanther. Att benämningen höst- 
groende bienner för dessa alldeles bör utgâ torde tyd- 
ligt framgä af den ofvan lämnade framställningen. 
Benämningen höstgroende användes af Brundin ej blott 
för arter med direkt vid fruktmognaden grobara frön 
utan äfven och det kanske hufvudsakligen för arter 
med försenad groning (jmf. Brundin, 1. c. p. 17 — 18!). 
Men just för ett fiertal arter med försenad groning 
torde svârigheten vid begagnandet af benämningarna 
var- och höstgroende göra sig mest gällande. Sâsom 
ett exempel härpa ma nämnas Sedum annuum. Hos 
denna art äro väl fröna grobara redan frömognads- 
ärets host, men flertalet frön torde dock i regeln gro 
först under loppet af följande vegetationsperiod 2 ). 
De redan pâ hösten (frömognadsäret) grodda fröna 
gifva upphof tili typiskt vinterannuella, de tidigast 
följande värgrodda möjligen tili typiskt sommarannuella 
individ; men hufvudmassan af de andra äret grodda 
fröna alstra rent bienna plantor. Groningen för dessa 
är därvid utsträckt öfver sä godt som heia Vegeta- 
tionsperioden. Rena groddplantor (hjärtbladsplantor) 
päträffas nämligen frân tidigt pâ vâren till fram pâ 
hösten. Hvar skall nu beträffande dessa gränsen mel- 
lan vär- och höstgroning sättas? Enda möjligheten att 
befria sig frân svârigheterna beträffande groningstids- 
terminologien synes mig vara, att inskränka benäm- 
ningen höstgroning och höstgroende endast och alle- 
*) Jmf. Johansson 1. c. p. 9—10. 
2 ) Sa enligt af mig anställda kulturförsök och iakttagelser 
i naturen. 
