180 
och Pastinaca sativa. Hos Carum carvi har jag sett 
de höstgrodda plantorna väl och i stört antal uthärda 
öfvervintringen, sä äfven, ehuru i mindre grad, hos 
Pastinaca sativa och Carlina vulgaris. Hvad Trago- 
pogon pratensis beträffar har jag väl ej kunnat direkt 
följa de höstgrodda plantornas vidare utveckling, men 
af de olika varstadierna att döma synas en hei del 
individ härstamma fran höstgrodda ’’frön 11 . De pâ 
vären olika utvecklade ungplantorna af Daucus carota 
synas äfven för denna växt tyda pa höstgroning. 
Höstgrodda individ af plurienna arter har jag ej 
paträffat. Möjligt är, att Lappa- arterna, hvars frön äro 
atminstone nagra genast vid fruktmognaden grobara. J ) 
och hvaraf individ ej sällan äro plurienna, salunda 
nnderstnndom knnna vara höstgroende plurienna. 
3. Fil. stud, fröken Aina Ström meddelade iakt- 
tagelser öfver peloriablommornas byggnad och olika 
pelorietypers förekomst hos Linar ia vulgaris. 
Den 22 nov. 1904. 
1 . Lektor E. Henning föredrog om kornets blomning. 
2. Docenten R. Sernander föredrog om Vegeta- 
tionen pâ nägra nordiska inlandsdyner. Af sa- 
dana urskilde föredr. dels tvâ geografiska typer : dyner 
som uppsta invid stränderna af sjöar och vattendrag och 
sadana som bildas oberoende af nutida litorala sand- 
anhopningar genom upprifning af vegetationstäcket pâ 
sandig mark; dels tvâ utveckling slnistoriska typer: den 
första da dynen har en sekundär vegetation af växt- 
former, som grott pa densamma, den andra da underla- 
gets primära beväxning kvarstar därigenom att dess 
skottsystem växa i höjden jämsides med öfversand- 
ningen. Af dyner med sekundär vegetation behand- 
lades särskildt dynerna vid en asgropsjö i Gustafs soc- 
ken, Dalarna, af dyner med primär vegetation ett 
flygsandsomrade vid Röras, hvarest en fjällheds kon- 
stituenter kämpade med flygsand. 
*) Jmf. Johansson 1. c. p. 80. 
