181 
Föredr. skildrade därefter öfversandningens ver- 
tan pa skottsystemens ntbildning samt berörde dyn- 
växternas biologi i förhallande tili deflationen , d. v. s. 
det fenomen, att en växtdel genom bortblasning af 
sand barlägges. — I litteraturen om psammofyterna 
hade enligt föredr. deras samhörighet med xerofyterna 
för ensidigt betonats. De växter, som kunna uthärda 
dynernas egendomliga naturförhallanden, hade visser- 
ligen i allmänhet antagit xerofytkarakter, men än vik- 
tigare vore för deras fortvaro, att de kunna utbilda 
axelsystem, som hälla tillräcklig assimilationsapparat 
ofvan den växande dynens yta. Inlandsdyn-vegeta- 
tionens biologi öfverensstämde i mycket med sphagno- 
fgternas. — Äfven förmagan att utbilda repara ti va 
skott pä genom deflation barlagda organ spelade en 
viss roi vid det naturliga ur valet bland flygsandsväx- 
terna. (Referatet af föredraganden.) 
Den 6 december 1904. 
1. Docenten N. Syedelius redogjorde för nyare 
undersökningar öfver inflytandet af olikfärgadt ljus pa 
algernas färgförändringar, särskildt Engelmann-Gaidu- 
koys teori om /V den komplementära kromatiska adap- 
tionen” och dess betydelse och biologiska tillämpning. 
Föredr. meddelade i sammanhang harmed en del af 
sina egna iakttagelser öfver Ceylons hafsalgflora, som 
syntes bekräfta denna teori. Sä utgjordes t. ex. det 
öfvervägande flertalet af den ganska rika litoralfloran 
af florideer, bland hvilka den förhärskande färgtonen 
var brunt och äfven grönt, just sa som den Engel- 
mann-Gaidukovska lagen fordrade. (Ref. af föredr.) 
2. Fil. kand. H. Witte redogjorde för skott- 
byggnaden hos Rubus arcticus och meddelade iaktta- 
gelser öfver hos denna växt förekommande variatio- 
ner med afseende pa bladformen och kronbladens stor- 
lek och form samt öfver blommans biologi, särskildt 
blomningens varighet. 
