194 
jag sedan lemnat (Krit. Tab. I) ? svarade mig — fra- 
gan gällde särskildb de skotska arterna — atfc en 
sâdan tyckte han engelsmännen künde göra upp. 
Kanske han fruktade för att genom ett öppet fram- 
läggande af sitt material gifva opponenterna än fiera 
vapen i händerna, eller att han haft ännu andra skäl 
att utesluta dessa högst väsentliga delar af undersök- 
ningen. 
Herr Börgesens kritik af min uppsats i Hedwi- 
gia (Meeresaig.) synes det mig öfverflödigt att i detalj 
bemöta. Jag skall gerna erkänna, att ett och annat 
uttryck kunnat vara mera tydligt, t. ex. att Wasser- 
fläche” definierats sasom medelniva vid flod, men för en 
normal fattningsgâfva torde der dock ej finnas nagra 
svarlösliga gator. Afven Hr. Börgesen har ju förut 
i det stora heia förstätt, hvad jag afsett, sasom fram- 
gär af hans Veg., der han identifierat alla af mig 
omnämnda algsambällen utom tvä eller tre. Ett af 
dessa Rhodochorton - formationen utgör ett rent bestand 
af en art, och borde salunda vara lätt att känna 
igen. Men just detta har Hr. B. varit ur stand att 
identifiera (Gensv. s. 37), och Hansteens och Boyes 
beskrifningar pâ en likartad vegetation i Norge synes 
ha varit lika svarfattliga för honom, da ej heller 
dessa förff. citeras. Under ” Laminaria digitata- Sam- 
laget” har han visserligen icke citerat mig, men 
nu erkänner han (Gensv. s. 32) att samma vegetation 
afses. Aterstâr sa min ’’Ulvaceenformation”, som 
han dock nu (Gensv. s. 32) synes igenkänna säsom 
omfattande tva af honom skilda samhällen. 
Pâ de första 5 sidorna i sitt ”Gensvar” bevisar 
Börgesen egentligen blott att en utförligare behand- 
ling kan gifvas pâ nâgra och 50 sidor, som han an- 
slagit tili vegeta tionsskildringen, än pâ 15, som jag 
dertill användt. Om man är ”uvidenskabelig” derför 
att man icke skrifver mera än som har stöd i de 
gjorda iaktagelserna, sa har jag intet att invända 
