201 
urskiljd art som varietet af en annan, satter Hr. B 
utan vidare r> =” och sammaledes naturligtvis, der arter 
af Foslie verkligen nedfiyttats till varieteter. 
Börgesens förfarande är heit oberättigadt, ty det 
växtgeografiska intresse, som knyter sig tili en form, 
är ju heit och hallet oberoende af den systematiska 
rang den ene eller andre författaren tilldelar den. 
Sannolikheten talar ju för att man, särskildt inom de 
formrika släktena, skall komma att urskilja än flere 
arter, som nu sta i lägre rang. Arter som verkli- 
gen böra uteslutas äro: Bangia virescens , Actinococ - 
eus roseiis , Lithothamnion dehiscens , Streblonema fascicu- 
latum , Ectocarpus elegans , Aglaozonia parvida , alltsa 6 
arter, hvartill antagligen komma Turnerelia septentri - 
nalis och Phloeospora brachiata samt möjligen ännu 
ett par. Om detta kan kallas ’’uhyggelig mange” miss- 
tag i en lista pâ 495 arter, som jag haft mycket 
knapp tid att sammanställa, är en smaksak. Hr B., 
som öfverhufvud icke ansett en sâdan jämförelse erfor- 
derlig i sitt arbeta, borde atminstone akta sig för att 
vara alltför kritisk. 
Börgesens not (Grensv. s. 39) är byggd pâ ett 
förfalskadt citât; jag säger nämligen, att i frag a om 
de färöiska arterna hans artbegränsning i allmän- 
het följes. Att i öfrigt rätta mig efter hans ingen- 
städes dokumenterade artsuppfattning, har jag natur- 
ligtvis icke kunnat inlâta mig pâ. Att tryckfel icke 
borde finnas i tabeilen har Hr. B. naturligtvis rätt i. 
Det är att beklaga, att vissa typografiska svarigheter 
vid dess uppställning, hvilka jag ej kan ga in pâ, fram- 
kallat nagra sadana. Men när Hr. B. säger, att en 
mängd felaktiga angifvelser finnes i de olika rubri- 
kerna, sä far han bevisa detta, om icke hans pâstâ- 
ende skall betecknas som osanning. Vid Lam. faero- 
ensis a ) och pâ ett annat ställe har en förskjutning in- 
0 Efter att förut ha fort denna som var. till L. longicruris 
och i sin flora ha sagt ”being the one which comes most near to 
