202 
träffat, och i nägra fall ha tecken fallit ut, men detta 
torde Hr. B. icke ha markt. Genom att jämföra ar- 
tens gruppnummer med tab. Ill, kan detta lätt kon- 
trolleras. Att Shetland icke skulle ha nagon enda 
vanlig art, kan väl icke ens Hr. B. tro att jag me- 
nât. Dâ literaturen om dessa öar är sä ofullständig, 
har jag icke ansett lämpligt, att här angifva nägot 
närmare. Detta torde för öfrigt lätt förstäs af hvad 
som (Krit. s. 204) sagts om beteckningsättet. 
Hvad invändningen angäende de grönländska 
arterna beträffar, sa kan jag gerna ga in pa att taga 
alla med, det inverkar ju knappast pa resultatet. 
Min mening var närmast att framhälla, att Grönlands 
algflora ej fär uppfattas som nagon enhet, och det synes 
ju Hr. B. erkänna. Sä beskyller han mig för att 
göra honom orätt beträffande de uppgifna artantalen 
för de norska kusterna. Hvad nu först vestra Norge 
angär, sä är han oförsigtig nog att komma med ett 
citât ur sin Veg. (s. 91), der det stär just sasorn jag 
anfört. Efter att ha talat om 165 arter i Boyes li- 
sta, fortsätter han: ”ved at medtage de Arter *), 
der t -=-' — — findes angivne — — — - bliver det 
fælles Antal Arter foröget med mindst 25”. Kan 
detta läsas annorlunda än jag gjort? Det finnes in- 
tet nämnt om att andra arter än de 25 gemensamma 
angifvits. Att Hr. B. menar nagot annat, än han 
skrifver, är icke mitt fei. Sa söker han förklara 
hur han fätt talet 1 5 icke färöiska rödalger för det 
nordliga Norge. Till en början prutar han alldeles 
godtyckligt med talet för omrâdet frän 127 tili 100. 
Han har ju ingenstädes pâvisat, att en sâdan reduk- 
tion är berättigad, och halten af hans kritik af min 
L. longicruris" och föt öfrigt ha redogjort för dess öfvervägande 
likhet med denna, vill han nu härleda den frân L. saccharina , för 
att motbevisa den slutsats, jag dragit af slägtskapen med den 
förstnämnda arten (G-ensv. not s. 52). 
x ) Spärradt af mig. 
