205 
som jag i min kritik framlagt, skulle jag varit mest 
böjd att formulera min mening angâende hafsalgerna 
liksom Gran gjort (Gensv. s. 55). En annan sak är, 
att jag förut kommit till den uppfattning, att sanno- 
likhetsbevisen angâende landflorans invandring äro 
starkast pa Nathorsts, Ostenfelds m. fl. sida. Sa pâstâr 
han. att det är ’’inkorrekt” och beroende pâ ;? Ukend- 
skab” till saken i fraga, att jag säger att ”hans hypotes” 
(som ju är heit och hallet tagen frân Warming) är i 
strid med kända fakta. Jag har ju uppräknat âtskil- 
liga fall, der man känner, hur alger kunna drifvas tili 
andra kuster utan att bli bofasta der, hos honom själf 
och i literaturen för öfrigt angifvas än fiera. Deremot 
känner man icke ett enda fall, der en art verkligen ge- 
nom drift invandrat. Hr. B., som använder denna teori, 
maste bevisa dess hallbarhet, detta aligger honom, 
icke mig att bevisa motsatsen. Den dag frân geolo- 
giskt häll omöjligheten af en postglacial landtbro 
bevisas, skall jag naturligtvis medgifva, att jag haft 
orätt i min uppfattning, men sa auktoritetstroende 
som Hr. B. ? är jag icke. Han säger nämligen (Gensv. 
s. 272): ”Hvis Geologerne siger, der har ingen Land- 
bro været, saa maa Algerne nôdvændigvis være van- 
drede gennem og over Havet til Færôerne”. Pâ geo- 
logernas ord ha väl ända icke växterna vandrat öfver 
tili Färöarne? 
Hr. B. har intet att säga om det fall jag om- 
talat, der Fucus serratus drifvit en mycket längre väg 
än frân Shetland tili Färöarne. Nu tyckes arten skola 
ha kommit tili Island genom drift, fastän den förut 
(Gensv. s. 269) förklarats blott kunna föras längs 
bottnen. Hvarför skall den icke kunna transporteras 
(icke invandra) inflätad bland Fucus vesiculosus? Man 
ser den ofta pâ detta sätt transporteras vid vära 
kuster. 
Sid. 52 — 58 i Gensv. söker Hr. B. röra ihop 
fragorna om driftalgers och lösliggande algers förmaga 
