230 
Redan förut l ) har jag framhâllit, hurusom den 
vanliga styfmorsviolen ( Viola tricolor ) förekommer i 
ojämförligt mycket större individmängd och därför vid 
sin blomning i längt högre grad dominerande i syd- 
liga Norrland än i öfriga delar at Sverige. Under 
den sistlidna sommaren (1904) hade jag vid resa den 
19 och 20 juni frän Gefle tili Oviken ytterligare till- 
fälle att iakttaga styfmorsviolens massuppträdande i 
sydliga Norrland; de första gärden, sora skimrade vac- 
kert violetta af denna växts blommor, säg jag i Arbra 
socken i Helsingland, och blefvo sadana garden sedan 
normt allt rikligare. I trakten af Storsjön i Jämt- 
land voro de mycket allmänna, och först i senare hälf- 
ten af juli började styfmorsviolen där att sasom do- 
minerande växt träda tillbaka för andra växter. 
Det finnes emellertid äfven Hera andra fröväxter, 
som äro utbredda öfver största delen af Sverige, men 
som uppträda i ojämförligt mycket större individmängd 
i Norrland än i sydliga Sverige. Sâdana växter, som 
förekomma i Oviken, äro Matricaria inodora , Carduus 
crispus , Myosotis arvensis , Erysimum cheiranthoides, 
Silene venosa , Melandrium silvestre , M. pratense; Plan - 
tago media torde ock vara att räkna hit. För att 
visa, i hvilka delar af Norrland dessa växter, sä vidt 
jag hit tills vet, uppträda mycket rikligt, meddelas här- 
nedan nagra anteckningar om desamma. 
Matricaria inodora bildar mass vegetation i Ovikens 
och Bergs socknar i Jämtland likasom allmänt i Me- 
delpad och Angermanland och färgar där ofta heia 
gärden hvita; riklig ännu sä langt uppe mot fjällen 
som vid Storsjö kyrkby i Härjedalen. Carduus crispus 
uppträder ej sa allmänt som föregäende art, men dock 
stundom i massvegetation ; rikligast har jag sett denna 
växt pâ en myrslâtt nära Bönan vid Gefle, där den 
säsorn ett nästan rent bestand täckte ett ganska stört 
*) Arnell, H. W., Om dom. blomningsföreteelser i södra 
Sverige, p. 298. 
