234 
sydliga Sverige och Norrland mânga anologier hos an* 
dra växter, som äfven i olika delar af sitt utbred- 
ningsomrâde förekomma pâ olika växtlokal. Jag vill 
i detta sammanhang erinra blott om det länge kända 
fôrhâllandet, att mânga mossarter, sâ t. ex. fiera Grim- 
mia- arter, i sydliga Skandinavien växa uteslutande pâ 
klippgrund, men i höga norden förekomma rikligfc äf- 
ven pâ jord; likasâ uppträda fiera sydliga kärrmossor, 
sâ t. ex. Hypnum trichoides , i vära fjälltrakter säsom 
jordmossor. Nägon nöjaktig förklaring däraf, att väx- 
ter sälunda skifta växtlokal, har dock, sä vidt jag vet, 
ej blifvit lämnad. 
* 
* 
* 
Efter denna ntflykt frän det egentliga ämnet, 
Ovikens dominerande blomningsföreteelser, vill jag 
nu ätervända detsamma. Till de starkast dominerande 
växterna hörde i Oviken Primula far inos a, Poa alpina ) 
Viola tricolor , Lotus corniculatus och Aconitum lycoc- 
tonum , hvilka ât fioran gâfvo en säregen prägel; vi- 
dare uppträdde där i en ymnighet, hvartill jag näp- 
peligen sett nâgon motsvarighet i andra delar af Sve- 
rige, Matricaria inodor a, Chrysanthemum leucanthemum , 
Antennaria dioica , Carum carvi , Brassica campestris , 
Sorbus aucuparia (ovanligt rikblommig) och Polygonum 
viviparum. Könnens rikliga blomning i Oviken under 
den sistlidna sommaren var väl dock blott nâgot for 
äret egendomligt; säsom bekant är, växlar rönnen myc- 
ket i blomrikedom under olika âr. En likartad väx- 
ling i blomrikedom allt efter olika âr torde förekomma 
äfven hos Carum carvi , angäende hvilken växt fiera 
i Oviken bosatta personer förklarade, att de aldrig 
sett den blomma sä rikligt som under den sistlidna 
sommaren; denna växt förekom och blommade i Ovi- 
ken sä rikligt, att den ensam füllt ut fyllde den roll 
