260 
karaktär lika litet som kronpipens längd berättiga tili 
artskillnad mellan P. farinosa och P. scotica. 
Vaccinium vitis idcea f. microphyllum — vid fo- 
ten af Sulitälmatoppen. Bladen äro endast 7 — 10 
cm langa. 
Oxycoceus microcarpus — Panske. 
Cornus suecica f. rosea A. Bl. — Sulitälma vid 
Giken. 
Carum carvi var. atrorubens — Bodöstranden i 
stör mängd. 
Anthriscus silvestris var. Candollei Rouy et Cam. 
— skild Iran typen genom rotbladens skaft, som äro 
2 — 2 *| 2 ganger sä langa som skifvan ; denna är dub- 
belt parbladig (aldrig 3 ganger parbladig), d. v. s. 
smabladen af 2 ordningen äro pardelta, aldrig par- 
bladiga; de kantställda flockarnas yttre kronblad stärkt 
förlängda. Meterhög, föga grenig fjällform. Ny Suli- 
tälma under bärgväggarna. 
Epilobium alsinifolium , Horncmanni , lactiflorum , 
collinum , palustre voro allmänna i heia trakten, men, 
märkvärdigt nog, lyckades jag hvarken finna E. 
anagallidifolium eller davuricum. En särdeles vacker 
E. montanum var. subcor datum med ovanligt stora, 
10 — 15 mm langa blommor sags vid Hellarm on. 
Alchemilla vulgaris *alpestris — den enda jag 
sag af släktet, var allmän. 
Geranium silvaticum — fänns mass vis, ofta 
hvitblommig; kronblad mer än dubbelt sa lânga 
som foderbladen. Torde vara ß batrachioides Pers i 
Rouy & Cam., Fl. de Fr. 
Viola epipsila — Sulit. Mellan Fagerlid och 
Kjelvand; Fauske tills, med V. palustris och hybriden 
mellan dem. 
V. mirabilis — Sulit. Jakobsbacken. 
Vicia sepium ß montana med meterlanga stjälkar 
— flerestädes. 
Astragalus alpinus allmän; A. oroboides sägs icke. 
