273 
Lujzula Wahlenbergii — en storvuxen, vacker 
form, Balvand heit nära dämmet. L. spicata flere- 
städes. L. arcuata nedom Yarde- toppen; L. confusa 
vid Ny Sulitälma och Balvand 10 — 20 cm hög, 
nedom Vardö-toppen endast 3 — 5 cm hög. 
Scirpus uniglumis fanns i stör mängd, än typisk, 
30 cm hög (med kalkborst), än 10 — 15 cm hög utan 
borst, f. nullisetus Lindb. films. Den förra, som vid 
fruktmognaden har nästan knlformigt ax, torde vara 
den af A. Blytt i Yegfhdene vid Sogn omnämnde var. 
rotundatus. Axet blir nämligen alltid äggformigt — 
kulformigt hos denna art, när alla frukterna utveck- 
las. Nâgon Sc. palustris eller mamillatus Lindb. fil. 
sag jag icke. 
Sc. pauciflorus är allmän öfverallt pâ stränderna 
och växer blandad med Sc. uniglumis f. nullisetus. 
Pâ sadana platser träffas ofta den senares f. pumilus 
(enl. Lindberg identisk med Sc. fennicus Palla); den 
skiljes emellertid alltid fran pauciflorus genom axets 
kortare, trubbigare, svagnervigare och mörkbrunare 
basalfjäll, genom tjockare och gröfre strä, vid sin bas 
och spets starkare färgade sträslidor och — alltid osvik- 
ligt — genom fruktämnets och fruktens olika form. 
Emellertid fann jag vid Bodö nagra individ, som syn- 
tes mig dubiösa. Vid granskningen hafva de emeller- 
tid visât sig vara antingen pauciflorus eller uniglumis 
f. nullisetus utom tva individ. Hos dessa tyda sli- 
dorna pâ paucifL, strâna pâ unigl., men axens basal- 
fjäll äro intermediära, d. v. s. endast hälften sä langa 
som axet, heit bruna som hos unigl. med svagare 
nerver än hos pauciflorus samt förkrympta fruktäm- 
nen; da emellertid de senares form alldeles bestämdt 
tyder pâ pauciflorus, och da det vore förhastadt att 
angifva den säsom hybrid, hänför jag den sasom f. 
subuniglumis tili Sc. pauciflorus. 
Scirpus ccespitosus — ymnig; de exemplar, som 
