277 
nare sâledes identisk med den första salina. Denna 
sammanslagning, naturlig i en tid, som föga visste af 
hy brider , är det icke längre, och det är säkerligen 
den, som förorsakat det virrvarr, som nu râder i 
dessa formers bestämning i offentliga och privata 
herbarier. Om cuspidata 1 ) skrifver han (Fl. lapp. 
pag. 246): 5, ad præcedentem (C. maritimam) valde 
accedit, attamen transitnm haud vidi”, under det han 
om mutica säger: ?1 Carici aquatili valde affinis, ut vix 
nisi capsulis majoribus et habitu obesiore flavescente 
distingui queat.” Lindebergs exemplar aro intermedi- 
ära, sa ock Wahlenbergs; Deinbölls gâ nâgot närmare 
salina. I min skôrd ingâ inga med dessa füllt iden- 
tiska individ. De uppdelas lämpligen i 4 former, 
hvilka bilda en sa väl sammanhängande sérié, att 
man ä ena sidan förstar, hvarför de, som endast sett 
en eller annan af länkarna, gjort dessa tili särskilda 
arter, men â andra sidan ocksâ förstar, hvarför man 
kunnat klippa af kedjan vid ena ytterlänken, mari- 
tima, och fort alla de ôfriga till salina. Häraf torde 
lätt framgâ, att efter stamarternas afskiljande upp- 
delningen af de växlande hybridogena formerna i 
submaritima , media och subsalina är rent subjektiv. 
Kunna sâledes âsikterna i detta hänseende vara olika, 
sa böra de icke vara det, dâ det gäller att afskilja 
salina frân hybridserien och lata den senare fâ bära 
namnet C. cuspidata Wahlenb. ( C . maritima O. F. 
Müll. X salina Wahlenb.) 
X submaritima: habitus, de slaka bladen, de hän- 
gande honaxen och de fina, ofta mycket lânga skaften 
af marit. ; skild frân denna genom smalare blad, gle- 
sare ax och oftast tillspetsade, brunkantade honfjäll 
med borst af fjällets längd eller kortare, füllt 1. nästan 
steril. 
x ) Äfven Elias Fries betonar denna likhet (Bot. Not. 3845 
pag. 112): ”C. cuspidata har heia utseendet af C. maritima, äfven 
breda blad och en och annan af de nedre slidorna bladlös, etc.” 
