rifierade cellväggar (Jiincus och Equisetum), hvilka här gjorde 
det förbundet med svârighet for haustorierna att perforera 
nämnda växtdelar. 
Af Mir an de b ega vi utförliga detaljundersökningar 
öfver Cwscwta-kulturer â giftväxter med särskild hänsyn till 
här förekommande specilika substansers betydelse som 
skyddsmedel mot Cuscuta- parasitism. Dessa Mi ran des 
undersökningar hafva emellertid gifvit résultat, som icke 
äro i full öfverensstämmelse med de af Peirce vunna, och 
i ätskilliga viktiga punkter différera de äfven frän de iakt- 
tagelser, som jag sjelf kunnat göra. De motsägelser, som 
sälunda här bestä, finna mähända sin förklaring derutinnan 
att Mi ran de som försöksväxter i allmänhet valt heit andra 
Cuscuta - arter än de. som kommit tili användning vid Peirces 
och mina försök. Med hänsyn tili viktigare punkter, 
hvari mina undersökningar tangera Mi ran des iakttagel- 
ser, äterkommer jag i det följande tili nämnda arbete. 
Äfven Spisar * 2 ) synes hafva haft uppmärksamheten 
fästad pä här berörda fräga, men omnämner icke iakttagel- 
ser häröfver i sitt meddelande. 
De kulturförsök med Cuscuta Gronovii â olika växt- 
former, som för mina undersökningar blefvo af nöden, ut- 
fördes i juni och juli mänader med i krukor omplanterade 
växtindivid, pä hvilka Cuscuta - skott braktes att parasitera. 
I nägra fall ersattes dessa som värdplantor tjenande kruk- 
växter med afskurna, i vatten vegeterande skott, hvilka vid 
dagligt ombvte pä vatten samt vid successivt förnyande af 
de basala snittytorna künde hällas friska ända tili tre vec- 
kor. Dâ det visade sig svärt att noggrannt kontrollera de 
felkällor, som voro grundade i störande yttre inflytelsers 
inverkan, framför allt af stark insolation och uttorkning, 
företogos försöken i allmänhet icke i det fria, utan mina 
x ) Mirande, M. Recherches physiologiques et anatomiques 
sur les Cuscutacées. Thèse. Paris 1900. 
2 ) Spisar, K. 1. c. p. 334. 
