31 
kort tydligt gröna. Efter en tid började likväl äter att 
visa sig ansatser tili en kraftigare tillväxt iemte riklig ny- 
bildning af skott, och färgen pâ Cwscwta-plantan blef tyd- 
ligt orangegul, antydande en âtervunnen högre vitalitet. 
Dâ mot slutet af juli mänad blomning inträdde, hade â So- 
lanum de ursprungliga försöksskotten af Cuscuta utvecklats 
tili vegetationer med füllt ut lika yppigt och frodigt utse- 
ende som a den normala värdplantan Impatiens. 
Andra kulturförsök med denna växt visade ett icke 
mindre anmärkningsvärdt förhällande. De genom inträng- 
da haustorier ä Solanum fixerade Cuscuta-skoXX.er\, hvilkas 
kontinuitet med moderplantan här icke afbrutits, blefvo 
efter ett i början inträdt kräftigt tillväxtförlopp päfallande 
gröna och inställde vidare tillväxt, medan basait frân vid- 
fästningspunkten för ifrägavarande skott ä Solanum utväxte 
frän C«sa/ta-moderplantan axillära sidoskott, hvilka voro 
betydligt frodigare och tjockare än de grönfärgade skott- 
system. som parasiterade â Solanum. Ifrägavarande se- 
kundärskott utväxte derefter, pâ bekostnad af och under 
förträngning af de â Solanum parasiterande primärskotten, 
tili kraftiga, sympodiala skottsystem. 
Uppenbarligen föreläg i detta senare fall en reaktion 
trän moderväxtens sida att genom utveckling af dylika. 
kraftiga ersättningsskott göra sig oberoende af de â Sola- 
num parasiterande primärskotten. hvilkas nutritiva verk- 
samhet lidit en pâtagligt deprimerande inverkan af giftiga 
substanser i Solanum-stammens celler. Säsom emellertid 
redan framgâtt af det först omnämnda försöket. var hos 
de Cuscuta- skott. som fränskilts frän moderkulturen och 
sälunda representerade individuella, uteslutande till parasi- 
tism â Solanum hänvisade växter. denna nedsättning i vita- 
liteten af öfvergäende art. Mahända hafva vi med Mirande 
att sätta detta i samband dermed. att efter en tids förlopp 
i haustorialmyceliets celler inträdt en regulativ förändring 
