49 
Fysiologiska undersökningar öfver 
slägtet Cuscuta. 
Af Otto Gertz. 
II. 
(Forts, fr. sid. 32.) 
Äfven à Solanum tuberosum lyckades det att upp- 
draga kulturer af Cuscuta Gronovii , ehuru dessa icke nädde 
den yppiga utbildning, som utmärkte kulturerna à Solanum 
nigrum , utan företedde tydligt patologiska drag. Detta för- 
klaras osökt deraf, att jag säsom värdväxt utvalt heit unga, 
ur potatisstycken uppspirande skott, hvilkas halt pä sola- 
nin är relativt hög, jemförd med äldre Solanum tuberosum- 
plantors 1 ). Det kan sälunda icke väcka förväning, att i lite- 
raturen flera uppgifter (af Abromeit 2 ), Wy dler 3 ), Sorau- 
er) föreligga öfver iakttagna fall, dà Cuscuta europaea pa- 
rasiterat ä. Solanum tuberosum , enär säkerligen dessa upp- 
gifter afse füllt utvecklade potatisständ, hvilka hafva i hög 
grad reducerad solaninhalt och pä denna grund verka 
föga giftigt. 
Att den (mydriatiskt verkande) alkaloid af atropingrup- 
pen, som representerar den verksamma principen i Lycium 
barb arum L. 4 * ), icke synes utgöra nägot hinder för Cus- 
cuta europaea att använda växten i fräga säsom värdplanta, 
framgâr af en iakttagelse af Rostrup, som jag redan i det 
föregäende omnämnt 6 ). 
Med godt résultat använde Mi ran de som värdväxter 
för Cuscuta europaea , förutom Solanum nigrum och S. tu- 
berosum , S. Dulcamara L., Physalis Alkekengi L. och Ni- 
4 ) Czapek, F. 1. c. Zweiter Band. p. 312. — Husemann, 
A., Hilger, A. & Husemann, Th. 1. c. p. 1148. 
2 ) Wittrock, V. B. 1. c. p. 15. 
3 ) Se p. 5, anm. 1 i denna uppsats. 
4 ) Czapek, F. 1. c. Zweiter Band. p. 309. 
5 ) Se p. 6 i denna uppsats. 
Bot. Not. 1911. 
4 
