60 
försök med Cuscuta , hvilka emellertid icke hunno sä längt, 
att ur desamma nägot bestämdt résultat künde dragas, 
enär jag tydligtvis har nödgades betjena mig af afskurna, 
i vatten stäende grenar af värdväxten, hvilka, trots all om- 
värdnad, efter omkring 10 dygn vissnade och förstördes. 
Alla Cuscuta- skotten visade dock tydlig grönfärgning. 
I anslutning tili de anförda odlingsförsöken â gift- 
växter mä här nägra Cuscuta-kwMwrev finna omnämnan- 
de, hvilka jag utfört â icke giftiga värdväxter. Dessa 
försök synas mig vara af icke ringa betydelse i biologiskt 
hänseende, emedan det i fiera fall äfven här visade sig, att 
Cuscuta icke kom tili utveckling, tack vare vissa värd- 
växterna tillkommande organisationsegendomligheter af 
annat slag än i förut beskrifna försök. De här föreliggande 
experimentella betingelserna finnas väl mera sällan i natu- 
ren realiserade, men tyda likväl pâ en analog skydds- 
funktion mot angrepp af parasiterande Cuscuta som i förut 
omnämnda fall. Ifrägavarande försök afse kulturer à Quer- 
cus, Pinus, Picea och Larix. 
Ett ärsskott af Quevcus Robur L. afskars (juli) och 
sattes i vatten, och med detsamma braktes en Cuscuta- 
slinga i kontakt. Efter tre veckor, dä värdskottets blad 
gulnade och föllo af, afbröts försöket, hvarvid framgick, att 
haustorier visserligen hade bildats i rikligt antal, men icke 
förmätt genomtränga epidermiscellerna och det kraftiga 
hypodermat med dess förtjockade cellväggar i värdplantans 
stam, utan böjts ät sidan. Mähända hade härvid medver- 
kat, att â den glatta, pâ längden refflade Quercus-stammen 
haustorierna räkat glida undan vid försöken att perforera 
dess yta. För denna förmodan flnner jag ett visst stöd 
deruti, att Sa//:r-skott, hvilkas perifera väfnader knappast 
äro af härdare konsistens än Quercus-skottens, visa sig ut- 
göra goda värdväxter för Cuscuta Gronovii 1 ). Värdväx- 
tens (Quercus) rikliga halt pâ garfämne fär här lemnas full- 
1 ) Gertz, O. 1. c. p. 72, anm. — Spisar, K. 1. c. p. 330. 
