61 
komligt ur räkningen, emedàn perforation af epidermiscel- 
lerna, som nämndt, icke kommit till stând. 
Vid försök med afskurna skott af Picea Omorica P a n c i c 
lyckades det icke heller att konstatera nägot fall, der hau- 
storierna inträngt i bladen, och säkerligen hade äfven här 
den sklerenkymatiska epidermisväfnaden och de kraftiga, 
subepidermala bastbeläggningarna utgjort det rent meka- 
niska hindret härför. Pä samma satt utföllo analoga försök 
med Pinus silvestris L. 
De résultat, som framgingo vid kulturerna â Picea 
och Pinus samt äfven à Larix europaea DC., äro af betydan- 
de intresse äfven för en annan, mera teoretisk fräga. Här 
künde nemligen tydligt visas, att haustorier uppkomma 
rent lokalt och blott pä de punkter af haustorialsegmenten, 
der kontakt med ett barr kommit tili stând. När Cuscuta- 
skotten utförde sina vindande rörelser kring försöksväxter- 
nas rikligt barrbeklädda skott, kommo dessa att ligga an 
mot stödet blott ä de punkter, som representerades af de 
genom barren berörda ställena, och pâ hvarje sädan punkt 
utbildades ett haustorium, under det att mellanliggande 
stamdelar blefvo fullkomligt haustoriefria. Ännu tydligare 
framträdde nämnda förhällande à nàgra Picea-grenar , der 
jag afplockat de fiesta barren, sà att Cuscuta- skott blott pä 
iiän hvarandra temligen aflägset liggande punkter nadde 
beröring med stödet. Äfven här uppkommo haustorier ute- 
slutande ä kontaktställena. Pä ett närmare undersökt hau- 
storialsegment funnos sälunda blott tvenne haustorier pä 
ett afständ af 2 centimeter frân hvarandra, representerande 
med hänsyn tili sitt läge beröringspunkterna för tvenne 
Picea- barr. 
Dessa försök innebära en tydlig bekräftelse pä de 
redan af Peirce gjorda iakttagelserna, att haustoriebildning 
inträder rent lokalt à kontaktpunkten, samt att en ledning 
af retningen här icke eger rum x ). 
l ) Peirce, G. J. 1. c. p. 74. »Each haustorium is . . . the 
result of irritation produced by contact at the place where it forms.» 
