78 
Ställen, der ifràgavarande haustorier borrat sig in. Liksom 
hos Solanum nigrum hade dessa framgätt genom cellsträck- 
ning och -delning, här emellertid städse lokaliserad tili 
innerbarken. 
Ett tvärsnitt genom en normal Datura - stam visar 
utanför kärlknippecy lindern samma väfnadsanordning som 
hos Solanum nigrum. Innanför 1) epidermis befinner sig 
2) ett subepidermalt kollenkym af omkring 4 lager celler, 
hvilka i raden närmast intill epidermis föra rikligt kloro- 
plaster; derefter vidtager 3) en synnerligen storcellig grund- 
väfnad af 5—8 cellager, rikligt vattenförande och med 
ringa innehâll af kloroplaster. Pä gränsen mot kärlknippe- 
väfnaden uppträder 4) en merendels afbruten rad af härd- 
bastceller. 
De patologiska väfnadsförändringarne utgingo â alla 
de stallen, som jag undersökt, frän grundväfnaden innan- 
för kollenkymet, derigenom att här inträdde en upprepad 
bildning af tätt intill hvarandra ställda, periklina cellväggar. 
De celler, som pà detta sätt uppkommit, växte ut tili syn- 
nerligen stora, oregelbundet gestaltade och i radiala rader 
orienterade element, bland hvilka fiera, anmärkningsvärdt 
nog, utvecklades tili brachysklereider, inströdda i grund- 
massan af ymnigt saftförande celler. Här i detta fall kün- 
de jag tydligt afgöra, att ifràgavarande stenceller icke upp- 
kommit ur anlag tili härdbastceller, emedan innanför dessa 
sklereider städse förefunnos normalt utbildade härdbastcel- 
ler. Sàsom utmärkande för brachysklereiderna mä anföras 
deras oregelbundna, i hög grad vexlande gestaltning, deras 
kräftigt förtjockade, tydligt skiktade cellväggar, den rikliga 
förekomsten af stora, enkla, ofta snedställda porer samt 
deras synnerligen betydande storlek, som i bredd-dimensi- 
onen var inemot det dubbla af de i Solanums hypertrofi- 
erade stamdelar befintliga sklereidernas. 
Anförda väfnadsanomali förefanns blott i den ome- 
delbara närheten af kontakten med inträngda Cuscuta-Yi?co- 
storier. Rundt omkring dessa Ställen voro barkparenkym- 
