98 
klyföppningarnes anatomiska byggnad och topografiska 
fördelning. 
Enligt Mi ran de finnas talrika klyföppningar hos 
Cuscuta japonica och C. exaltata, nägot mindre rikligt 
förekomma de hos C. monogyna, C. Lehmanniana och 
C. lupuliformis , ehuru uppträdandet af stomata lika litet 
här kan betecknas som sällsynt. Deremot äro arterna af 
C. chinensis- och americana- samt framför allt af cuvopaea- 
typen utmärkta genom sparsamt förekommande klyföpp- 
ningar. 
Hvad beträffar Cuscuta Gronovii, iakttog jag hos den- 
na art klyföppningar särskildt â äldre, kräftigt växande 
skott, der de uppträdde i relativt betydande antal pä hau- 
storialsegmenten. Vid ytligt betraktande föreföll det mängen 
gàng, som om antydningar till prehaustorier hade â växtens 
basala, haustoriebärande skottstycken kommit tili utveck- 
ling äfven pä den konvexa, icke kontaktretade delen, emedan 
denna visade sig vara knutig och värtig, men en anatomisk 
undersökning gaf vid handen, att detta smäknottriga utseen- 
de härrörde deraf, att klyföppningarne hade sitt läge ofvan 
stammens yta pä toppen af papillformiga emergenser 1 ). 
Detta anmärkningsvärda förhällande, som äfven iakttagits 
a-f Mirande 2 ), stär mähända i samband dermed, att hos 
äldre, frodiga Cwscwto-kulturer behofvet af ökad tran- 
spirationsverksamhet gör sig kräftigt gällande, särskildt 
när haustorialmycelierna vunnit anslutning tili värdväx- 
tens större ledningsbanor. Icke minst gäller detta behof 
af starkare afdunstning haustorialsegmenten sjelfva, eme- 
dan här den histologiska kontinuiteten mellan parasit och 
värdväxt genomförts. Ett stöd för riktigheten af denna 
förklaring finner jag i det förhällandet, att â mindre väl 
närda och tynande Cuscuta- kulturer aldrig nâgra sadana, 
öfver ytan höjda klyföppningar kunnat iakttagas. Da ett 
mera exponeradt läge af klyföppningarne utan tvifvel torde 
*) Jemför Haberlandt, G. 1. c. p. 430. 
2 ) Mirande, M. 1. c. p. 170. 
