103 
rasiten âtnjuter, att klorofyllet sâlunda hos Cuscuta utveck- 
las rikligare, i samma mân som dess värdväxt är mindre 
tjenlig att nära densamma. Att denna regel äfven gäller 
Cuscuta Gronovii, ehuru den här icke synes leda till samma 
extremer som hos vissa andra Cuscuta- arter, framgâr af 
Mir and es kulturförsök â Cerefolium och Euphorbia-axter , 
vid hvilka försök en utpräglad grönfärgning gjorde sig 
gällande, i samband med att Cuscuta-vege tationen försva- 
gades 1 ). Vid de kulturförsök, som jag sjelf i icke ringa 
antal utfört med Cuscuta Gronovii ä olika värdväxter, 
erhöll jag, säsom redan vid upprepade tillfällen blifvit an- 
tydt, i fiera fall en utpräglad grönfärgning. Särskildt in- 
ställde sig en sâdan â Cuscuta- skott, som parasiterade 
â Begonia , Oxalis, Hyoscyamus, Datura, Tropaeolum , allt 
växter, som pä grund af speciella, dem tillkommande orga- 
nisationsegendomligheter utöfvade en ogynnsam äterver- 
kan pä parasiten. 
Peirce, som iakttagit ifrägavarande grönfärgning 
hos* Cuscuta- kulturer â Euphorbia, Aloe, Equisetum jemte 
nägra andra växtformer, fann samma fenomen inträda â 
afskurna Cuscuta- skott och uppfattade detsamma som en 
följd af otillräeklig näring. När Noll ater vill förklara det 
säsom etioleringsfenomen, framgänget genom bristande 
ljustillträde 2 ), sä kan denna egendomliga äsigt sä mycket 
mindre anses vara grundad, som vid mina kulturer stun- 
dom sida vid sida stodo grönfärgade och stärkt orange- 
röda Cuscuta- ständ, hvilka vegeterat under füllt lika belys- 
ningsförhällanden. 
Att kloroplasterna hos Cuscuta europaea icke sakna 
assimilationsförmäga, visades redan af Temme, som med 
b Mirande, M. 1. c. pp. 56, 58. 
2 ) »Nach Peirce tritt an abgeschnittenen Sprossen eine 
Vermehrung des Chlorophylls ein; möglicherweise hängt diese 
mehr mit einer verminderten Lichtintensität als mit dem Ab- 
schneiden zusammen (Noll, briefliche Mitteilung).» — Jost, L. 
Vorlesungen über Pflanzenphysiologie. Zweite Auflage. Jena 
1908. p. 216, anm. 1. 
