104 
den B oussingaul t’ska fosformetoden fann ifrâgavarande 
växt vid belysning utskilja syrgas. Till samma slutsats 
ledde Josopaits undersökning öfver C. Trifolii , der den vid 
kolsyrans dekomponering utvecklade syrgasen künde pä- 
visas med Engelmanns bakteriemetod och genom sin 
kraftiga reaktion syntes tyda pâ en relativt liflig assimila- 
tionsverksamhet. En bekräftelse pâ Cwsa/ta-kloroplasternas 
förmäga att assimilera innebära äfven Mirandes gasana- 
lytiska försök med C. japonica 1 ), hvilka försök emellertid 
ocksâ gäfvo vid handen, att resultatet af kloroplasternas 
fotosyntes i hög grad öfverkompenseras genom växtens 
respiration. Ehuru icke utan sitt värde för Cuscuta - växtens 
ekonomi, skulle sälunda ifrâgavarande autotrofism hafva 
temligen ringa biologisk betydelse, emedan den icke vore 
i ständ att förhindra en ständig materialförlust genom and- 
ningen äfven under sâdana förhällanden, som äro gynnsam- 
ma för assimilatorisk verksamhet. 
Dä Mirandes i det föregaende heit kort berörda 
undersökningar öfver haustorialcellernas impermeabilitet 
med hänsyn tili värdväxternas giftiga substanser icke synas 
mig vara oangripbara och den supponerade impermeabi- 
liteten i alla händelser icke kan göra sig gällande gent emot 
alla skadliga substanser, exempelvis mot stärkt sur cellsaft, sä 
torde likväl, trots kolsyreassimilationens icke särdeles bety- 
dande intensitet hos Cuscuta, en annan uppfattning vara berät- 
tigad. När klorofyllmängden hos Cuscuta lider kräftig steg- 
ring under sâdana prekära förhällanden, som hota indivi- 
dets existens, säsom vid inverkan af skadliga värdväxter, 
innebär nemligen denna starkare grönfärgning för Cuscuta 
en reaktion mot de specifika giftämnenas inverkan. Genom 
att sjelf tili en viss grad bereda sin näring säsom autotrof 
växt söker Cuscuta sä mycket som möjligt göra sig obero- 
ende af värdväxtens näringsämnen, hvilkas upptagande 
ëljest skulle medfört, att i Cuscuta - plantan öfverträdt nya 
*) Mi ran de, M. 1. c. pp. 66, ff. 
